Ухвала

05 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 438/748/21

провадження № 61-9462ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Монастирська Мирослава Мирославівна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Тепла Мар`яна Юріївна, приватний нотаріус Бориславського нотаріального округу Паньків Галина Осипівна, директор малого приватного підприємства «Бескид» Стефанишин Петро Іванович, начальник відділу реєстрації Бориславської міської ради Раєва Яніна Євгеніївна, державний виконавець Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Добош Галина Володимирівна,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2023 року засобами електронної пошти ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року (повний текст складено 02 червня 2023 року).

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

І. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга містить окреме посилання на постанову Верховного Суду, однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником в касаційній скарзі чітко не зазначено підстав касаційного оскарження передбачених статтею 389 цього Кодексу.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІІ. Щодо сплати судового збору

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому остаточно сформулювавши позовні вимоги, просив суд:

1) зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання доступу до житла;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири

від 15 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 20 березня 2017 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним;

3) визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири

від 30 квітня 2020 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_2 шляхом надання доступу до житла, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року змінено в частині відмови у задоволенні позовних вимог, шляхом викладу мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови. В іншій частині і рішення суду залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири від 15 грудня 2010 року та від 30 квітня 2020 року скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд.

Таким чином при поданні касаційної скарги ОСОБА_1 має бути сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року було встановлено на рівні 2 270 грн.

З урахуванням наведеного та виходячи із того, що позов до суду було подано ОСОБА_1 у 2021 році, за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 632 грн (із розрахунку (908 грн х 2) х 200 %), де 908 грн це 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленої на 01 січня 2021 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

ІII. Щодо надання доказів надсилання учасникам справи копій поданих до суду в електронній формі документів

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга подана в електронній формі, проте доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги, заявником не надано. Відомості про реєстрацію учасників справи

№ 438/748/21 в системі «Електронний суд» відсутні.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

- надання документу, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 632 грн;

- наданняуточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі;

- надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення учасникам справи, які не зареєстровані в системі «Електронний суд» копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у справі № 438/748/21 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович