Справа № 509/4610/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/4610/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.03.2019 року за цивільною справою № 509/4763/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2000 грн. на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, а також просив припинити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 .

Ухвалою судді від 17.05.2022 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено судовий розгляд справи по суті на 22.02.2023 року.

22.02.2023 року сторони до суду не прибули, при цьому повідомлялися судом належним чином.

Від відповідача ОСОБА_2 на електронну пошту суду надійшла заява, в якій вона повідомила,що разом з дітьми з 06.03.2022 року знаходиться в Німеччині під тимчасовим захистом до 03.03.2024 року у зв`язку з воєнним станом в Україні. Також повідомила суд, що Адвокатське об`єднання в особі Нестеренка О.М. не являється її адвокатом, також просила суд залишити позовну заяву без задоволення, тим самим не зменшувати розмір аліментів на утримання дітей. До заяви долучила копії документів на 1 аркуші.

22.02.2023 року на електронну адресу суду також надійшла заява відповідача ОСОБА_2 з проханням не проводити розгляд справи на час її перебування в Німеччині.

В судове засідання 29.03.2023 року позивач та його представники будучи повідомленими належним чином не прибули, заяв та клопотань на адресу суду не надсилали.

Відповідач до суду не з`явилася, додаткових заяв та клопотань не надсилала до суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи.

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 509/4610/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.05.2021 р., ухваленому у даній справі, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволений; зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 21.03.2019 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно з 17.10.2018 р. і до досягненням дітьми повноліття - на 1/3 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.05.2021 р. у даній справі, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині припинення стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 21.03.2019 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 (до усиновлення ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття - залишено без розгляду.

17.08.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про всі судові засідання по вказаній справі вона належним чином не сповіщалася, жодних судових повісток не отримувала, про вказане заочне рішення суду вона не повідомлялася, а дізналася від своєї матері (відповідачки) ОСОБА_2 і не була стороною по справі, хоча вказане заочне рішення безпосередньо стосується її прав, а тому просила суд, скасувати заочне рішення суду і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

17.08.2021 р. відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що всі судові засідання по вказаній справі вона належним чином не сповіщалася ні вона, ні її представник, жодних судових повісток вона не отримувала, як і не отримувала повідомлень з пошти про надходження судових повісток, посилаючись на порушення судом при ухвалені заочного рішення вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 р.» щодо розміру аліментів, яких вочевидь не вистачає на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а доводи, на які посилалася представниця позивача є хибними та не підтвердженими належними доказами щодо зменшення розміру аліментів.

11.05.2022 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області задоволено заяву відповідача, заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.05.2021 року по цивільній справі № 509/4610/20 скасовано.

Ухвалою судді від 17.05.2022 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено судовий розгляд справи по суті на 22.02.2023 року.

При цьому, що в судові засідання, які були призначені на 22.02.2023 року та 29.03.20233 року - представник позивача та позивач жодного разу не з`явився. Про розгляд справи позивач та його представник повідомлялися належним чином, довідки про доставку ухвали та в подальшому судових повісток на електронну пошту представників позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 містяться в матеріалах справи. При цьому представники позивача жодного разу не звернулася до суду з клопотанням про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, що в свою чергу належним чином прискорило розгляд справи, а також забезпечило особисту участь представників, або одного з представників

Разом з тим, 08.09.2022 року за вх. № 12323/22 до суду адвокатом Бобрешовою С.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 надіслано клопотання про направлення цивільної справи для подальшого розгляду до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. За результатами розгляду такого клопотання судом було постановлено ухвалу. Інших заяв чи клопотань від представників з моменту прийняття справи до свого провадження, а саме з 17.05.2022 року представниками не надсилалося.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Верховний Суд в Постанові від 11.04.2019 по справі № 539/2630/17 зробив наступний правовий висновок: «За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.»

Верховний Суд в Постанові від 17.04.2019 по справі № 759/9229/15-ц також зробив правовий висновок про те, що: «Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позов без розгляду, суди встановили, що позивач, який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі поспіль, у призначені судом засідання для розгляду справи за його позовом не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив позов без розгляду.

Зазначене свідчить про незаінтересованість позивача у розгляді його позову.»

Верховний Суд в Постанові від 24.04.2019 у справі № 757/23967/13-ц зробив тотожній правовий висновок: «Аналогічна норма передбачена у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Позивач та його представники після прийняття справи до провадження у судові засідання, призначені на 22.02.2023 та 29.03.2023 року будучи належним чином повідомленими про розгляд справи до суду не з`явилися, жодного разу не повідомили про причини неявки у судові засідання, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року та пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.»

Таким чином, за умови неявки позивача та його представників належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи на 22.02.2023 року та 29.03.2023 року, від яких не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, суд з урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду за умови імперативності вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий: Є. М. Панасенко