ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/810/23Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/817/743/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №593/810/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року, ухвалену суддею Крамар В.М., за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу до боржника ОСОБА_2 , де просила видати судовий наказ, яким стягнути із боржника ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де просить скасувати ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області, винесену 09 червня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до Бережанського районного суду Тернопільської області. Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги звертає увагу, що до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, на підтвердження факту проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 із нею за адресою АДРЕСА_1 , долучено акт обстеження матеріально-побутових умов №55 від 12.05.2023 року, депутатський акт перевірки житлових умов від 09.05.2023 року, довідку, видану закладом дошкільної освіти ясла-садок «Золотий ключик» від 22.05.2023 року №16/02.01.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не поступало.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 06 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу, яким стягнути із боржника ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів відповідного віку на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття (а.с 1-2).

Разом із заявою про видачу судового наказу подала депутатський акт перевірки житлових умов від 09.05.2023 року, де зазначено, що малолітня ОСОБА_4 проживає без реєстрації з мамою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та відвідує заклад дошкільної освіти "Золотий ключик" (а.с. 8).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов №55 від 12.05.2023 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_1 1992 року народження проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із нею проживає без реєстрації дочка ОСОБА_3 , 2019 року народження (а.с. 9).

Довідка, видана закладом дошкільної освіти від 22.05.2023 року №16/02.01, свідчить про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує заклад дошкільної освіти ясла-садок "Золотий ключик" в м. Бережани (а.с. 10).

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, а саме до заяви про видачу судового наказу не додано доказів на підтвердження того, що дитина сторін згідно з реєстром територіальної громади має місце проживання разом із заявницею.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції за наступних підстав.

Відповідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно до частини другої статті 160 ЦПК України визначено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. 4 цієї частини, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дітей.

В статті 163 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно до ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до частині п`ятої статті 183 СК України, якою визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, сімейним та процесуальним законодавством визначено, що право вимоги про стягнення аліментів на підставі судового наказу належить тому з батьків або іншому законному її представнику, з яким вона проживає.

Згідно з частиною четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з акту обстеження матеріально-побутових умов №55 від 12.05.2023 року та депутатського акту перевірки житлових умов від 09.05.2023 року, які були додані до заяви про видачу судового наказу, що малолітня ОСОБА_4 проживає без реєстрації з мамою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2

Колегія суддів вважає, що це є достатніми та допустимими доказами того, що донька ОСОБА_5 проживає разом із ОСОБА_1 , тоді як витяг з реєстру територіальної громади не є обов`язковим документом, необхідними для видачі судового наказу у відповідності до частини п`ятої статті 183 СК України, якою визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу.

Суд першої інстанції зазначене не врахував та дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу, посилаючись на відсутність доказів на підтвердження того, що дитина сторін згідно з реєстром територіальної громади має місце проживання разом із заявницею.

Відповідно до частини шостої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення суду виготовлено 30 серпня 2023 року.

Головуюча Храпак Н. М.

Судді: Гірський Б. О.

Бершадська Г. В.