справа № 208/8696/23
№ провадження 2/208/1308/23
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м. Дніпро) «про зняття арешту з майна»,-

встановив:

25 вересня 2023 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності, подала до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м. Дніпро) «про зняття арешту з майна».

Згідно змісту позовних вимог просить:

- скасувати арешт на частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер обтяження № 22561 накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника АА 905708 від 19.05.2004 року, виданої ДВС Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно відповіді Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 55595 від 21.09.2023 року на заяву ОСОБА_3 щодо зняття арешту з майна стало відомо, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 03.06.2004 року Дніпродзержинською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження № 22561, частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 , на підставі постанови АА 905708 від 19.05.2004 року,виданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про виконавче провадження, на підставі якого накладено арешт на майно ОСОБА_1 , справу знищено по закінченню терміну зберігання. З інформаційної довідки від 06.09.2023 року № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 14.06.2010 року на частки зазначеної квартири накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника, виданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, реєстраційний номер обтяження: 22561.

У відповідності до результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП відносно ОСОБА_1 від 25.09.2023 року, записів стосовно виконавчого провадження по постанові АА 905708 від 19.05.2004 року не знайдено. Окрім того, інформація з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 відсутня.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Чинне законодавство України передбачає широке коло можливостей впливу на хід виконавчого провадження, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд зауважує, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до п. 1, 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Аналогічне положення міститься у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014, боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст.ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у постанові 28 жовтня 2020 року у справі №204/2494/20, вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця у межах виконавчо-процесуальних відносин між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що в даному випадку вимоги про зняття арешту з майна боржника не підлягають розгляду в порядку позовного провадження цивільного судочинства, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме: оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, а не зі скаргою, як це передбачено статтями 447, 448 ЦПК України, суд приходить до переконання, що виниклий між сторонами спір не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, та роз`яснити право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки заявлені позивачем вимоги не можуть розглядатися в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м. Дніпро) «про зняття арешту з майна».

Роз`яснити позивачу його право на звернення в порядку Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.