РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Костянтина Шепеля,

за участю секретаря судового засідання Раїси Буги,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агротал», Державного реєстратора Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюка Сергія Анатолійовича, про скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ОСОБА_2 звертається до суду з цим позовом, в якому просить витребувати у ТОВ «Поділля Агропродукт» з чужого незаконного користування земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ВН №005340 з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8757 га, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області та скасувати рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка Сергія Анатолійовича від 2 серпня 2017 року, індексний номер 36434059.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі державного акта серії ВН № 005340 позивачу належить земельна ділянка з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8757 га. Нещодавно позивач дізнався, що обробіток його земельної ділянки здійснює ТОВ «Поділля Агропродукт», з яким він жодних договорів не підписував, згоди на обробіток його землі не надавав. Також було встановлено, що позивач 1 січня 2017 року уклав договір оренди землі з ПП «Агротал», якого він не укладав та не підписував. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачем встановлено, що право оренди належної йому земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Чечельницької селищної ради Фаренюком С.А.

Позивач жодних угод із ТОВ «Поділля Агропродукт» та ПП «Агротал» не укладав, а тому бажає витребувати свою земельну ділянку з чужого незаконного володіння та скасувати незаконне рішення державного реєстратора.

На підтвердження позовних вимог надає документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

В судовому засіданні 6 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує, з підстав викладених у позовній заяві, пояснює, що позивач звертається до суду з віндикаційним позовом, тобто з вимогою власника до незаконного володільця про витребування майна, оскільки добровільної згоди на користування належною йому земельною ділянкою не надавав, договору про оренду землі та додаткової угоди до цього договору із ТОВ «Поділля Агропродукт» та ПП «Агротал» не укладав та не підписував. Доказом цього є висновок експерта, відповідно до якого підписи у договорі оренди землі та додатковій угоді виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Рецензію, складену на висновок експерта вважає нікчемною, оскільки вона не спростовує висновку експерта, рецензент є не атестованим спеціалістом та в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 21 березня 2023 року в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги просив задовольнити повністю та стягнути з відповідача витрати по оплаті правової допомоги (а.с.234).

Позиція відповідача

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні 6 березня 2023 року пояснює, що позивач мотивує позовні вимоги тим, що жодних договорів із ПП «Агротал» та ТОП «Поділля Агропродукт» не укладав, однак позивач отримував орендну плату за користування належною йому земельною ділянкою і з ним здійснювались розрахунки за оренду землі, тому у відповідача не було жодних сумнівів щодо справжності підписів позивача. Висновок експерта про те, що у договорі та додатковій угоді підписи виконані не позивачем є єдиним його аргументом і доказом. Сторона відповідача з цим не погоджується, а тому вони звернулись до іншого спеціаліста в галузі почеркознавства, який склав відповідну рецензію, яка свідчить про неповноту висновку експерта, якого просив допитати в судовому засіданні. Вважає, що проведена експертиза не доводить позовних вимог і не є підставою для задоволення позову. Тому позов не визнає і в його задоволенні просить відмовити. По справі просить призначити додаткову експертизу, в зв`язку з неточним і неповним висновком експерта, з підстав зазначених у клопотанні про призначення повторної експертизи.

В судовому засіданні 6 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_4 був повідомлений про оголошення перерви перед судовими дебатами до 21 березня 2023 року, що засвідчив своїм підписом (а.с.228), однак у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань з приводу своєї відсутності у судовому засіданні не подав.

Позиція третьої особи

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор Чечельницької селищної ради Фаренюк Сергій Анатолійович та представник Приватного підприємства «Агротал», будучи належним чином повідомлені, в судові засідання жодного разу не з`явились, своєї позиції не виклали, письмових пояснень щодо позову не надали (а.с. 48, 59, 61, 86, 106, 123-124, 182, 217, 223).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відмовив у клопотанні представника відповідача про призначення додаткової почеркознавчої експертизи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд вважає, що неявка представника відповідача та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті, тому постановляє ухвалу про судовий розгляд справи без участі вказаних учасників справи відповідно до положень статті 223 ЦПК України.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надійшла до суду 1 жовтня 2021 року (а.с.1).

Ухвалою від 4 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі на 25 листопада 2021 року. Цією ж ухвалою зобов`язано ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт» надати суду оригінал договору оренди землі б/н від 1 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Агротал», а також оригінал додаткової угоди від 3 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 1 січня 2017 року, укладеної між ОСОБА_1 , ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт» (а.с.15).

Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року підготовче судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою учасників справи (а.с. 27).

Ухвалами суду від 10 січня 2022 року вирішено клопотання представника позивача про витребування з Жмеринської РДА та Управління ЦНАП виконавчого комітету Жмеринської міської ради копій матеріалів реєстраційної справи в паперовій та електронній формі на земельну ділянку з кадастровим номером :06:005:0016, в тому числі копію договору оренди землі б/н від 1 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Агротал», та копію додаткової угоди від 3 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 1 січня 2017 року (а.с.36-37).

13 січня 2022 року з Жмеринської РДА надійшла відповідь про неможливість виконання ухвали суду від 10 січня 2022 року (а.с.43-45).

Відповідь на виконання ухвали від 10 січня 2022 року з Відділу реєстрації управління ЦНАП Виконавчого комітету Жмеринської міської ради надійшла 24 січня 2022 року (а.с.49-54).

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.57).

10 березня 2022 матеріали цивільної справи направлено до експертної установи ВВ КНДІСЕ (а.с.62).

28 березня 2022 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с.65).

Ухвалою суду від 28 березня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 30 березня 2022 року (а.с.67).

Ухвалою суду від 30 березня 2022 року підготовче судове засідання відкладено, зобов`язано ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт» надати суду оригінал договору оренди землі б/н від 1 січня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Агротал», а також оригінал додаткової угоди від 3 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 1 січня 2017 року, укладеної між ОСОБА_1 , ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт». Попереджено керівників ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт» положення статті 148 ЦПК України (а.с.69).

Від представника відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» адвоката Максима Кривенди 4 квітня 2022 року до суду надійшло клопотання про визнання причин неподання доказів поважними та продовження строку їх надання до закінчення строку дії воєнного стану (а.с.74-76).

Згідно з копією наказу Жмеринського міськрайонного суду від 16 лютого 2022 року №10 в/к голова суду Шепель К.А. з 11 квітня 2022 року по 22 квітня 2022року перебував у щорічній відпустці (а.с.78).

22 червня 2022 року до суду з ВВ КНДІСЕ надійшло повідомлення про залишення ухвали без виконання в зв`язку з ненаданням оригіналу досліджуваного документу (а.с.79).

Ухвалою суду від 25 липня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 15 серпня 2022 року (а.с.82).

Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 6 вересня 2022 року (а.с.102).

6 вересня 2022 року судом ухвалено провести заочний розгляд справи (а.с.110).

Після проведення судового засідання 6 вересня 2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про виконання ухвали та долучення до матеріалів справи (а.с.112-121).

В судовому засіданні 28 вересня 2022 року в зв`язку з тим, що представник надав необхідні для проведення експертизи оригінали документів, за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 , ухвалено повернутись до розгляду справи у підготовчому провадженні (а.с.129).

Відповідно до ухвали суду від 10 жовтня 2022 року призначено почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено (а.с. 136).

21 листопада 2022 року з ВВ КНДІСЕ до суду надійшов рахунок за проведення експертизи (а.с.141-142).

З Вінницького відділення КНДІСЕ 24 січня 2023 року надійшов висновок експерта від 12 січня 2022 року № 6990/22-21 (а.с.143-148).

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 лютого 2023 року (а.с.174).

3 лютого 2023 року від представника відповідача адвоката Андрейчук А.І. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з якими вона ознайомилась 6 лютого 2023 року (а.с.179).

14 лютого 2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшли заперечення на висновок експертів за результатами проведення судової технічної та почеркознавчої експертизи, рецензія на висновок експерта та клопотання про призначення повторної експертизи (а.с.183-209).

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року відмовлено у клопотанні представника відповідача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (а.с.211).

Згідно з ухвалою суду від 14 лютого 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання на 6 березня 2023 року, в наступне судове засідання вирішено викликати експерта ВВ КНДІСЕ Мельник Л.Ю. (а.с.217).

1 березня 2023 року винесено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції для експерта Мельник Л.Ю. (а.с.221)

В судовому засіданні 6 березня 2023 року в клопотанні представника відповідача про призначення по справі додаткової експертизи відмовлено. Судове засідання відкладено на 21 березня 2023 року (а.с.224-227).

Від представника позивача адвоката Якименко К.В. 21 березня 2023 року надійшло клопотання про стягнення правової допомоги в розмірі 10000 гривень, акт приймання передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги та договір від 1 жовтня 2021 року (а.с.230-233).

21 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовільнити повністю та стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги (а.с.234).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Досліджуючи питання права, що лежать в основі спору, судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Потоки Жмеринського району, мешканець АДРЕСА_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 3,8357 га, кадастровий номер :06:005:0016, розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (в теперішній час територія Гніванської міської територіальної громади Вінницької області), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №005340, виданого 2 жовтня 2009 року (а.с.10).

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 26 липня 2021 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:005:0016 27 жовтня 2015 року зареєстровано за ОСОБА_1 . Державний реєстратор Чечельницької селищної ради Чечельницького району Фаренюк С.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36434059 від 2 серпня 2017 року, зареєстрував право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданого 1 січня 2017 року, додаткова угода (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 3 квітня 2018 року; строк дії договору 7 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайом (суборенду), орендар ТОВ «Поділля Агропродукт», орендодавець ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Ліною Мельник проведено судову почеркознавчу експертизу у даній цивільній справі та 12 січня 2023 року виготовлено висновок № 6990/22-21, відповідно до якого підписи у договорі оренди землі б/н від 1 січня 2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПП «Агротал» та додатковій угоді від 3 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 1 січня 2017 року, укладеній між ОСОБА_1 , ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт», - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.143-148).

Представник відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» Барішевський О.В. не погоджується з висновком експерта № 6990/22-21 від 12 січня 2023 року та подає рецензію на висновок, складену 11 лютого 2023 року рецензентом, кандидатом юридичних наук Бондар М.Є., яка у своїй рецензії вказує на неповноту проведення почеркознавчого дослідження, з недотриманням певних положень методики експертизи, а негативні категоричні висновки експертизи стосовно справжності спірних підписів ОСОБА_1 вважає недостатньо обґрунтованими (а.с.187-193).

Експерт Вінницького відділення КНДІСЕ Мельник Л.Ю. в судовому засіданні 6 березня 2023 року пояснює, що нею проведено повне експертне дослідження справжності підписів ОСОБА_1 та надано висновок на поставлені в ухвалі суду питання, висновок свій підтримує повністю. Дослідження проводилось згідно з науково-методичними рекомендаціями та методиками проведення експертизи, яких у вільному доступі немає і якими користуються лише експерти, які мають свідоцтва Міністерства Юстиції України, наказом якого заборонено складати рецензії на висновок експерта.

Статтею 103 ЦПК України, передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, при задоволенні клопотання представника позивача відповідач не був позбавлений можливості запропонувати суду свої питання, свою експертну установу, висловити свою думку щодо матеріалів, які надавалась експерту під час призначення судової почеркознавчої експертизи за клопотанням представника позивача.

Повертаючись до процесу розгляду справи вбачається, що інтереси відповідача представляли різні адвокати, які не сприяли вчасному та об`єктивному розгляду справи, а намагались затягнути судовий процес, в тому числі і не виконуючи ухвалу суду від 4 жовтня 2021 року про надання документів, необхідних для проведення почеркознавчої експертизи.

Статтею 2 ЦПК України встановлено також, що одним із завдань цивільного процесуального судочинства є своєчасність вирішення справ, оскільки від цього залежить ефективність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року, (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В). З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого королівства від 28 жовтня 1998 року та Креуз проти Польщі від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа Скопелліті проти Італії від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа Папахелас проти Греції від 25 березня 1999 року). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. При цьому, 01 березня 2018 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Літвінюк проти України» («Litvinyuk v. Ukraine», заява № 55109/08) щодо надмірної тривалості провадження у справі та відсутності ефективного засобу юридичного захисту позивачки від такої тривалості.

За змістом положень частини другої статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Те, що представником відповідача поставлено під сумнів висновок експерта від 12 січня 2023 року №6990/22-21 не є безумовною підставою для призначення повторної чи додаткової експертизи за аналогічними питаннями. Так, процесуальним законодавством передбачено призначення повторної експертизи за умови, що висновок експерта буде визнано неповним або неясним, або повторної експертизи за умови, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Тому, в даному випадку суд визнає висновок судової почеркознавчої експертизи, виконаний експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Ліною Мельник від 12 січня 2023 року № 6990/22-21, належним та допустимим доказом у справі, який не суперечить іншим, наданим доказам, а рецензію на цей висновок та клопотання представника відповідача про призначення повторної експертизи вважає одним із способів затягування розгляду справи.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення, крім зазначеної вище рецензії, не вбачається.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202).

Відповідно до статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

В судовому засіданні установлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №005340 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8357 га, розташованої на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (в теперішній час територія Гніванської міської територіальної громади Вінницької області), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

Відповідно до статей 13, 14 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно зі статтею 17 Закону, об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зазначено, що віндикаційний позов про витребування майна із чужого незаконного володіння - це позов власника, позбавленого володіння майном, про витребування майна від його володільця. Цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України), як різновид речових прав на чуже майно (пункт 1 частини першої статті 395 ЦК України) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. Тобто і реєстрація права оренди на земельні ділянки може свідчити про перебування такої ділянки у володінні орендаря. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Таким чином, положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Тому позивач підставно звертається до суду з позовом про витребування належної йому земельної ділянки з чужого незаконного володіння, що є належним та ефективним способом захисту порушеного його права власності.

На підставі положень статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з преамбулою Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :06:005:0016, власником якої є ОСОБА_1 , 2 серпня 2017 року зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Поділля Агропродукт», номер запису про право 36434059, орган, що здійснив державну реєстрацію права ОСОБА_5 , Чечельницька селищна рада Чечельницького району Вінницької області (а.с.11-12).

В даному випадку земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею без прийняття ним відповідного рішення, а тому наявні законні підстави для її витребування.

Такий спосіб захисту відповідає речово-правовому характеру позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Таким чином, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Оскільки судом встановлено, що документ, на підставі якого державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав, власником майна не підписувався, а захистити своє право власності в інший спосіб ніж судовий, позивач не може, тому його звернення з позовною вимогою про скасування державної реєстрації за досліджених в судовому засіданні обставин справи, є належним способом захисту прав та законних інтересів і позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує, що згідно з абзацом 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Верховний Суд в своїй постанові від 23 червня 2020 року в справі № 922/2589/19 зазначив, що з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення судових рішень про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; скасування державної реєстрації прав обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, суд вважає необхідним скасувати рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка Сергія Анатолійовича від 2 серпня 2017 року, індексний номер 36434059, про право оренди земельної ділянки, де орендарем є відповідач ТОВ «Поділля Агропродукт».

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з частинами 5 та 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Таким чином, проаналізувавши всі обставини, на які позивач та його представники посилались, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, орендована земельна ділянка підлягає витребуванню у ТОВ «Поділля Агропродукт», а рішення державного реєстратора - скасуванню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1816 грн, а також витрати за проведення експертизи у розмірі 6606,95 грн та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн, враховуючи складність справи та тривалий строк її розгляду (а.с.4, 142, 167, 230-233).

На підставі викладеного, керуючись статтею 41 Конституції України, статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 15, 316, 317, 321, 328, 388 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України, статей 2, 4, 5, 43, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Законів України «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агротал», Державного реєстратора Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюка Сергія Анатолійовича, про скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування, - задовольнити повністю.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» з чужого незаконного користування земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ВН № 005340 з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8757 га, яка розташована на території Гніванської міської територіальної громади Вінницької області (колишньої Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області).

Скасувати рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка Сергія Анатолійовича від 2 серпня 2017 року про право оренди земельної ділянки ТОВ «Поділля Агропродукт», орендодавець ОСОБА_1 , індексний номер 36434059.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816 грн, витрати за проведення експертизи в сумі 6606 грн 95 коп та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 10000 грн, а всього (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн 95 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представники позивача:

- Олійник Роман Олександрович, який діє на підставі ордеру серії АВ №1017508 від 1 липня 2021 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

- ОСОБА_3 , який діє на підставі ордеру серії АВ № 103549 від 13 лютого 2023 року та знаходиться за адресою: вул. Соборна, 53, офіс 2, м. Вінниця.

- Якименко Костянтин Вячеславович, який діє на підставі ордеру серії ВН № 096294 від 15 листопада 2021 року та знаходиться за адресою: вул. Соборна, 53, офіс 3, м. Вінниця;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», знаходиться за адресою: вул. Заводська, 7, смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

- Державний реєстратор Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюк Сергій Анатолійович, вул. Героїв Майдану, 36 смт Чечельник Гайсинського району Вінницької області;

- Приватне підприємство "Агротал", вул.Заводська, 7 смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, .

Головуючий суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ