П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 557/1513/22

Провадження № 22-ц/4815/454/23

Головуючий у Гощанському районному суді

Рівненської області: суддя Тишкун П.В.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено:

о 16 год. 47 хв. 11 січня 2023 року

у смт. Гоща Рівненської області

Повний текст рішення складено: 24 січня 2023 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рудика Віталія Романовича на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 11 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року в суд звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 2 476, 24 гривні матеріальної шкоди і 10 000 гривень моральної шкоди. Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося, що близько 18 години 22 вересня 2022 року у с. Горбаків Рівненського (колишній - Гощанський) району Рівненської області при поверненні великої рогатої худоби з пасовища корова чорно-рябої масті, яка є власністю відповідача, перебуваючи в агресивному стані, побігла до ОСОБА_2 , вдарила його в тулуб, підняла рогами і відкинула спиною на бетонний стовп, який знаходився поруч. Після цього ОСОБА_1 , залишивши його наодинці і не поцікавившись самопочуттям та станом здоров`я, повела корову за мотузку додому.

Гощанською багатопрофільною лікарнею після звернення позивача надано першу медичну допомогу і встановлено забої у виді масивної гематоми лівої сідниці, синюшності, забою попереку та грудної клітки, черевної стінки. Згодом було проведено операцію під місцевим знеболенням.

ОСОБА_2 було понесено витрати на лікування, а саме 1 696, 24 гривні на купівлю препаратів та лікарських засобів, а також 780 гривень на уколи, затратні матеріали, операційний пакет і перев`язки. Також вважав, що йому завдано і 10 000 гривень моральної шкоди, що полягала у душевних переживаннях, втраті можливості працювати по господарству, відчутті постійного дискомфорту через спричинені травми, болі.

Рішенням Гощанського районного суду від 11 січня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 696, 24 гривні матеріальної шкоди і 10 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

У поданій через свого представника адвоката Рудика В.Р. апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просила його скасувати, а позов - задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про хибність висновків суду про винуватість відповідача через дії належної їй на праві власності корови. Так, невідповідність дій ОСОБА_2 обстановці, яка склалася, видно із відеозапису, оскільки він не лише не вжив заходів до уникнення ризиків, але й навпаки спровокував сам ударив палицею худобу. Тільки після цього позивач отримав ушкодження.

Тому заявник не згоден із застосуванням судом норм ст.ст. 9, 12 Закону України "Про захист тварин від жорсткого поводження", адже відповідно до ст. 18 цього Закону забороняється нанесення побоїв, травм з метою примушування тварин до виконання будь-яких вимог. При цьому ОСОБА_1 було забезпечено виникнення відповідних ризиків, що полягало у тому, що тварина знаходилася на прив`язі, а вона сама в міру можливостей стримувала корову.

Щодо визначеного судом розміру моральної шкоди, то посилається на неврахування роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" і його завищення, залишивши без уваги те, що тілесні ушкодження спричинено не безпосередньо відповідачем, вони не є умисними, ОСОБА_1 ніде не працює, не має постійного заробітку, є особою пенсійного віку, а живе за рахунок підсобного домашнього господарства.

Також при цьому вважає, що відшкодування матеріальної шкоди не може бути засобом для збагачення.

У поданому відзиві представник позивача ОСОБА_3 , вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як з'ясовано судом, 22 вересня 2022 року близько 18 години у с. Горбаків Рівненського (колишній - Гощанський) району Рівненської області під час вуличного супроводу сторонами великої рогатої худоби належна на праві власності відповідачу корова чорно-рябої масті зірвалася і, побігши в бік ОСОБА_2 , наблизилася до нього та нанесла тілесні ушкодження. При цьому підняла його в повітря і відкинула на бетонний стовп, який знаходився поруч. Потім тварина відійшла, а ОСОБА_1 зловила корову за мотузку та повела додому.

Ці обставини безпосередньо вбачаються із відеозапису з камери відеоспостереження станції технічного обслуговування, що оглянутий в судовому засіданні.

З повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Гощанська багатопрофільна лікарня» за №1009/21.11 від 07.10.2022 видно, що 23 вересня 2022 року ОСОБА_2 , 1958 р.н., житель с. Горбаків, звернувся за амбулаторною допомогою до лікаря травматолога поліклінічного відділення цієї лікарні.

За даними медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 , 23 вересня 2022 року позивач звернувся за медичною допомогою зі скаргами на біль у ділянці попереку, сідниць, живота. Зі слів, травми отримав 22 вересня 2022 року біля 18 години через побиття коровою, що належить ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 . В ході огляду травматологом встановлено діагноз: "Забій, масивна гематома в ділянці лівої сідниці".

З наданої Комунальним некомерційним підприємством «Гощанська багатопрофільна лікарня» виписки №1178/01-11 від 10.11.2022 встановлено, що після звернення ОСОБА_2 23.09.2022 за амбулаторною допомогою до лікаря-травматолога, визначення діагнозу та призначення лікування 14 жовтня 2022 року позивача було оглянуто лікарем-хірургом через скарги на наявність болючого ущільнення сідниці зліва, в подальшому встановлено діагноз гематома (нагноєна) сідниці зліва та було проведено оперативне лікування.

На заяву позивача вих.№02-10/342К від 04.10.2022 року Бабинська сільська рада Рівненської області надала відповідь №02-09/1437 від 14.10.2022 року, з якої вбачається, що органом сільського самоврядування було проведено бесіду із власником корови - ОСОБА_1 . Їй було запропоновано продати корову та купити іншу, на що вона не погодилася, але погодилася утримувати корову в домашніх умовах у стійлі.

З інформації №4220/203/01-22 від 24.10.2022 ВП №5 Рівненського РУП стосовно завдання позивачу 22 вересня 2022 року тілесного ушкодження коровою ОСОБА_1 видно, що звернення ОСОБА_2 зареєстроване в ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» за №3137 від 28.09.2022. Його розглянуто, а зібраними та дослідженими матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем тілесних ушкоджень від великої рогатої худоби чорно-рябої масті, власником якої є ОСОБА_1 . З цієї ж інформації вбачається, що розгляд звернення ОСОБА_2 було припинено і рекомендовано йому звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з метою відшкодування шкоди.

Вважаючи, що внаслідок тілесних ушкоджень, яких було завдано належною на праві власності відповідачу коровою, йому заподіяно матеріальну шкоду, яку оцінено у 2 476, 24 гривні, а моральну шкоду - у 10 000 гривень, у листопаді 2022 року в суд звернувся ОСОБА_2 з відповідним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у зазначеному розмірі.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із часткової доведеності та обґрунтованості вимог позивача, оскільки належними і допустимими доказами, а саме копіями чеків на придбання ліків та розхідних матеріалів, підтверджено факт заподіяння ОСОБА_2 й лікування його отриманих тілесних ушкоджень у розмірі 1 696, 24 гривні.

Щодо моральної шкоди, то з урахуванням обставин справи, глибини та тривалості моральних страждань позивача, який зазнав фізичного болю, стресу, порушенні його узвичаєного способу життя, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, її розмір визначено судом у 10 000 гривень.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ї цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Системний аналіз цих положень закону дає підстави констатувати, що цивільно-правова відповідальність настає при наявності таких умов (підстав): протиправність, шкода, вина, причинний зв`язок.

Норми статей 316, 319 ЦК України вказують, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні яксоті землі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Згідно зі ст.ст. 9, 12 Закону України "Про захист тварин від жорсткового поводження" особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Як правильно встановлено судом попередньої інстанції, перевірені та оцінені докази, в т.ч. відеозапис з камери відеоспостереження, підтверджують факт отримання позивачем тілесних ушкоджень від великої рогатої худоби - корови чорно-рябої масті, власником якої є ОСОБА_1 . Отже, з урахуванням того, що з її вини було завдано шкоди, саме на відповідача покладається відповідальність за заподіяну шкоду ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що саме позивач спровокував агресивну поведінку корови, яка його і завдала тілесних ушкоджень, то з ними погодитися не можна.

Так, доказів на підтвердження цих обставин відповідачем суду надано не було, а самі по собі твердження заявника спростовуються відеозаписом події, що був переглянутий в судовому засіданні. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 вже після того, як корова розпочала на нього напад, намагається оборонятися, наносячи їй удари. Тобто правильним є те, що удари позивача не були причиною нападу корови, а навпаки їх наслідком і спробою відвернути настання несприятливих наслідків для себе.

З приводу розміру збитків, то з доданих до матеріалів справи копії чеків на придбання ліків та розхідних матеріалів № 28054 від 30.209.2022 на суму 655,57 гривень, чек № 176943 від 23,092022 на суму 534,61 гривень, чек № 178361 від 14.10.2022 на суму 155,15 гривень, чек № 1586 від 14.10.2022 на суму 124,21 гривень, чек № 31189 від 18.10.2022 на суму 226, 70 гривень, вбачається факт понесення позивачем грошових коштів на лікування у 1 696,24 гривень.

Правильним є і визначення розміру моральної шкоди, адже судом враховано глибину та тривалість моральних страждань ОСОБА_2 , який зазнав фізичного болю, стресу, внаслідок отриманих ушкоджень певний час не міг жити повноцінним життям, вести побут та господарювати, що пригнічувало його, було порушено його звичний життєвий устрій. Тому розмір у 10 000 гривень є обґрунтованим, об`єктивним, розумним, відповідає обставинам справи та пропорційним судовому захисту порушеного суб`єктивного цивільного права.

Не погоджується колегія суддів і з аргументами заявника про недодержання судом положень процесульного законодавства.

Так, відповідно до абз. другого ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Між тим, будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове розв`язання цивільно-правового спору, матеріали справи не містять, заявником представлено не було, а апеляційним судом їх не було здобуто.

При цьому відсутні й обставини порушення норм процесуального права, які спонукали би до обов`язкового скасування судового рішення, що передбачено ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Решта посилань автора скарги також не заслуговують на увагу, а тому колегією суддів відхиляються.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рудика Віталія Романовича залишити без задоволення, а рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 11 січня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

Н.М.Ковальчук