ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4077/23 Справа № 211/6109/21 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 211/6109/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод №1», Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод №1»,

на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод №1» (далі за текстом ТОВ «Криворізький хлібзавод №1»), Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» (далі за текстом ПрАТ «СК «Саламандра»), третя особа ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В обґрунтування позову зазначив, що 27 червня 2021 року о 08-00 год. водій ОСОБА_3 , працюючий водієм у ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1», керуючи автомобілем АС АС-G А21R22AXI-1, держаний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України у наслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та був пошкоджений його автомобіль «Reno Logan» номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 21 липня 2021 року водія ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В наслідок ДТП з вини ОСОБА_3 позивачу була заподіяна матеріальна та моральна шкода.

У відповідності до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 143/21 від 27 серпня 2021 року, вартість спричиненого йому матеріального збитку складає 17991,88 гривень.

Оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» та дорожньо-транспортна пригода сталася при виконанні ним трудових обов`язків, тому саме ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» має нести відповідальність за спричинену йому шкоду, цивільна відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Саламандра».

Також зазначає, що йому була спричинена і моральна шкода. Так у зв`язку із пошкодженням його автомобіля він пережив тяжкий стрес та шок, також був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем через його пошкодження в наслідок ДТП, чим було порушено його право користування своїм майном. Тож моральну шкоду оцінює у 20 000,00 гривень.

У зв`язку із вказаним просив стягнути з відповідача ПАТ «СК «Саламандра» 17991,88 гривень в рахунок відшкодування йому майнової шкоди. Стягнути з відповідача ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» 20 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а також з обох відповідачів просив стягнути солідарно витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 2 500 гривень, витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 гривень та судовий збір в сумі 1816 гривень.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 995, 94 гривень та судові витрати в розмірі 2 794, 80 гривень, а всього 11 790, 74 гривень. Стягнуто з ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» на користь ОСОБА_1 втрату товарної вартості в розмірі 8 995, 94 гривень, моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень та судові витрати в сумі 2 794, 80 гривень, а всього 16 790, 74 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Криворізький хлібзавод №1», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» грошових коштів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 2,10,12,13,263 ЦПК України, не дотримано норм процесуального права та вирішено позов про стягнення з ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» матеріальної та моральної шкоди з виходи за межі позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 , в своєму позові визначив межі позовних вимог та просив стягнути з ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» лише моральну шкоду в сумі 20 000 гривень та солідарно з іншим відповідачем понесені ним судові витрати у вигляді оплати за проведення експертного дослідження, судового збору та правової допомоги.

Також зазначає, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність підстав для стягнення зі страхової компаній втрати товарної вартості, вийшов за межі позовних вимог та стягнув вказану суму з ТОВ «Криворізький хлібзавод №1», при цьому, позивачем такі позовні вимоги до відповідача не заявлялись.

Посилаючись на висновки, викладені в постановах Верховного Суду, зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. При пред`явленні позову до неналежного відповідача суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Також зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази на підтвердження того, що шкода завдана винною особою ( ОСОБА_2 ), який в момент дорожньо-транспортної пригоди виконував трудові обов`язки у ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» чи у будь-якої іншої особи.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення з ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» грошових коштів у вигляді втрати товарного вигляду транспортного засобу, тому перевіряється апеляційним судом лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 27 червня 2021 року о 08.00 год. у м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Соборності, 87г, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою під час руху транспортного засобу заднім ходом здійснив наїзд на припарковане авто Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Постанова суду набрала законної сили 03 серпня 2021 року.

Також судом встановлено, що власником автомобіля Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1» забезпеченого транспортного засобу АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА» за полісом №АР/448870.

Також судом першої інстанції зі змісту письмових доказів, наявних в матеріалах справи, а саме зі змісту вступної частині постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу у справі № 211/4148/21 від 21 липня 2021 року вбачається. що ОСОБА_3 працює водієм Хлібзаводу № 1.

Крім цього, судом першої інстанції при дослідженні доказів у їх сукупності встановлено, що фактичні обставини справи свідчать, що у робочий день 27 червня 2021 року, у робочий час - 08 год. 00 хв., ОСОБА_3 керував забезпеченим транспортним засобом АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому, страхувальником згідно Полісу №АР/448870 по вказаному транспортному засобу є відповідач у справі - ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1» .

Встановлені судом першої інстанції обставини відповідають наявним в матеріалах справи письмовим доказам та фактичним обставинам справи, не спростовані відповідачем ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1», а тому доводи апеляційної скарги щодо недоведеності перебування водія ОСОБА_3 у трудових відносинах та скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди під час виконання трудових обов`язків, не знайшли свого підтвердження.

Стягуючи з ТОВ «Криворізький хлібзавод №1» на користь ОСОБА_1 втрату товарної вартості в розмірі 8995,94 гривень суд першої інстанції виходив з того, що шкоду, пов`язану з втратою товарної вартості транспортного засобу страховик не відшкодовує.

Колегія суддів апеляційного суду констатує, що таких висновків суд першої інстанції дійшов із дотриманням норм матеріального та процесуального закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 року № 1961 -IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Відповідно до ст. 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

За змістом Закону № 1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Отже сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик, а договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У статті 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, серед яких змагальність та диспозитивність.

Відповідно до частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 заявляв вимоги про стягнення з відповідачів суми матеріальної та моральної шкоди

Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з принципу jura novit curia «суд знає закони», дотримуючись принципу процесуальної ікономії, з метою недопущення зайвого формалізму при розгляді справи, а також ініціювання нових судових процесів, враховуючи, що позивачем заявлено вимоги про стягнення втрати товарної вартості, притягнуто належних відповідачів до участі у справі, приходить до переконання, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про стягнення втрати товарної вартості з належного відповідача ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1», а тому апеляційна скарга в цій частині також необґрунтована та задоволенню не підлягає.

За вказаних обставин рішення суду в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод №1» залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 16 червня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста