РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/17321/22

Провадження № 22-ц/4815/951/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Мороз А. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кредитна спілка «Альянс Україна»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року у складі судді Бучко Т. М., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 18 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Альянс Україна» про стягнення коштів за депозитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04 липня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір № 52-09Р про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок КС «Альянс Україна» на умовах строковості, зворотності та платності, термін дії якого закінчився 4 серпня 2010 року. З урахуванням всіх внесків та виплат, залишкова сума його депозитного внеску за договором станом на 4 листопада 2010 року складала 18000 грн, нині становить 17660 грн. Пунктом 2.8 договору передбачена щомісячна сплата відсотків. Відповідач цю вимогу не виконує. Після сплати відсотків 4 лютого 2010 року відповідач припинив сплату відсотків по договору. Відповідно до п.2.8 договору № 52-09Р процентна ставка встановлена в розмірі 29 % річних з помісячною виплатою. За трьохрічний період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2022 року заборгованість по договору № 52-09Р становить 38527,70 грн. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року по цивільній справі № 2-14050/10 стягнуто на його користь з КС «Альянс Україна» 22278 грн внесених як внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (18000 грн) із врахуванням процентів (4150,29 грн) та інфляційної суми (127,95 грн), по 4 листопада 2010 року включно. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 грудня 2013 року по цивільній справі № 569/19944/13-ц на його користь з відповідача стягнуто 16258,73 грн внесених як внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок із врахуванням процентів (14950,56 грн) та 3 % річних (1308,17 грн), по 4 жовтня 2013 року включно. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 7 липня 2017 року по цивільній справі № 569/15540/16-ц стягнуто з відповідача на його користь 55403,39 грн внесених як внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок із врахуванням інфляційних нарахувань на суму боргу (17153,29 грн), 3 % річних від суми боргу по внесках (1554,56 грн), процентів по вкладу (15027,45 грн), інфляційних нарахувань на проценти по вкладу (5997,40 грн), 3 % річних від суми боргу по процентах по вкладах (529,10 грн), інфляційних нарахувань на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду (13890,63 грн), 3 % річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду (1250,96 грн), по 31 жовтня 2016 року включно. Апеляційний суд постановою від 25 лютого 2020 року по цивільній справі № 569/19599/19 стягнув з відповідача на його користь проценти на суму боргу по вкладу за період з 1 листопада 2016 року по 30 вересня 2019 року (2571,59 грн), 3 % річних на суму боргу по вкладу (1542,95 грн), 3 % річних на нараховані проценти з 1 листопада 2016 року по 30 вересня 2019 року (109,31 грн), інфляційні втрати на суму боргу по вкладу (5751,86 грн), інфляційні втрати на нараховані проценти з 1 листопада 2016 року по 30 вересня 2019 року (294,66 грн). До цього часу судове рішення не виконано і КС «Альянс» продовжує працювати та користуватись його вкладом. З врахуванням судових рішень з відповідача необхідно стягнути за період з 1 грудня 2019 року по 31 жовтня 2022 року проценти по вкладу; інфляційні нарахування на проценти по вкладу; 3 % річних від суми боргу на проценти по вкладах; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду; 3 % річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду. Просив суд стягнути з відповідача на його користь проценти по вкладу в сумі 14957,29 грн; інфляційні нарахування на проценти по вкладу станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 4459,16 грн; 3 % річних від суми боргу по процентах по вкладах станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 673,99 грн; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 14756,47 грн; 3 % річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 36880,80 грн, всього на загальну суму 38527,70 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з Кредитної спілки «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 проценти на суму боргу по вкладу за період з 01 грудня 2019 року до 01 жовтня 2022 року в сумі 2 578 грн 91 коп, три проценти річних на нараховані проценти за період з 01 грудня 2019 року до 01 жовтня 2022 року в сумі 109 грн 59 коп та інфляційні втрати на нараховані проценти за період з 01 грудня 2019 року до 01 жовтня 2022 року в сумі 736 грн 27 коп.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Кредитної спілки «Альянс Україна» на користь держави 89 грн 32 коп судового збору.

Вважаючи рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи та заперечує зменшення судом відсотків за його вкладом із 29% до 5%. Пояснює, що згідно укладеного із відповідачем Договору про залучення депозитного вкладу на депозитний рахунок від 04.07.2009 року, процентна ставка встановлена в розмірі 29% річних з помісячною виплатою. Додає, що відповідач продовжує користуватися його коштами, однак порушуючи умови Договору, не сплачує проценти, передбачені ним. Покликається на правову позицію Верховного Суду від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16, згідно якої у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складає: суму уму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Стверджує, що всупереч цьому правовому висновку та висновку суду про порушення його конституційного права власності та умов договору, суд безпідставно відмовив йому у стягненні належних коштів, тим самим позбавивши права власності на них. Звертає увагу, що за нормами цивільного законодавства зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань із повернення коштів за договором, то закінчення строку дії договору не звільняє його від обов`язку повернути вклад. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у стягненні нарахувань на прострочену заборгованість та відхилив надані розрахунки, які підтверджують отримані ним платежі від відповідача, стягнуті в примусовому порядку органами державної виконавчої служби. З наведених міркувань просить змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши з КС «Альянс Україна» на його користь проценти по вкладу в сумі 14 957,23 грн., інфляційні нарахування на проценти по вкладу станом на 31.10.2022 року в сумі 4 459,16 грн., 3% річних від суми боргу по процентах станом на 31.10.2022 року в сумі 637,99 грн., інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31.10.2022 року в сумі 14 756,47 грн., 3% річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31.10.2022 року в сумі 3 680,80 грн., а всього на загальну суму 38 527,73 грн..

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Кредитна спілка «Альянс Україна» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 04 липня 2009 року між Кредитною спілкою «Альянс Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 52-09Р про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на строк до 04 серпня 2010 року, за умовами якого спілка прийняла від вкладника внесок (вклад) на депозитний рахунок в сумі 16 000 грн строком на 13 місяців зі сплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 29 % річних.

Згідно з п.2.5, 2.6 договору № 52-09Р проценти на вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування спілкою вкладом, нарахування процентів починається з наступного дня після внесення членом спілки внеску, а припиняється в день закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-14050/10 стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 вклад у сумі 18 000 грн., відсотки у сумі 4 150,29 грн. та інфляційні втрати у розмірі 127,95 грн., всього 22 278 грн..

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 грудня 2013 року у цивільній справі № 569/19944/13-ц стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 проценти за період з 04 листопада 2010 року по 04 жовтня 2013 року у сумі 14 950,56 грн., 3% річних у сумі 1 308,17 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2017 року у цивільній справі № 569/15540/16-ц стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування на суму боргу по внесках станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 17153,29 грн.; 3% річних від суми боргу по внесках станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 1554,56 грн.; проценти по вкладу в сумі 15027,45 грн.; інфляційні нарахування на проценти по вкладу станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 5997,40 грн.; 3% річних від суми боргу по процентах по вкладах станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 529,10 грн.; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 13890,63 грн.; 3% річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 1250,96 грн.; а всього на загальну суму 55 403,39 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у цивільній справі № 569/19599/19 стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 кошти за прострочення виконання депозитного договору № 52-09Р від 04 липня 2009 року за період з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2019 року в загальній сумі 10 270,37 грн., які складаються із: процентів на суму боргу по вкладу 2 571,59 грн.; 3% на суму боргу по вкладу 1 542,95 грн.; 3% на нараховані проценти з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2019 року 109,31 грн.; інфляційні втрати на суму боргу по вкладу 5 751,86 грн.; інфляційні втрати на нараховані проценти з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2019 року 294,66 грн..

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив суд стягнути на свою користь проценти по вкладу в сумі 14957,29 грн; інфляційні нарахування на проценти по вкладу станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 4459,16 грн; 3 % річних від суми боргу по процентах по вкладах станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 673,99 грн; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 14756,47 грн; 3 % річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 36880,80 грн, всього на загальну суму 38527,70 грн з мотивів несвоєчасного виконання договору відповідачем.

Згідно з ч.7 ст.10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (стаття 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Таким чином строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку. Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові.

Сторони за домовленістю можуть визначити порядок здійснення повернення коштів за строковим вкладом - шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, шляхом видачі готівкою через касу банку, або іншим шляхом. Зазначені вище норми не містять обмежень при виборі сторонами такого договору способу виконання зобов`язання з повернення коштів банку перед вкладником.

У разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України.

Така трансформація означає, що вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку з тим, що строк його дії закінчився.

Згідно з укладеним між сторонами договором нарахування процентів на вклад починається з наступного дня після внесення членом спілки внеску та припиняється в день закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору (проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування вкладом).

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ст.1066 ЦК України).

Відповідно до ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст.1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Отже, з часу перерахування банком вкладу на поточний рахунок клієнта відповідно до умов укладеного між ними договору банк має сплатити проценти за користування цими грошовими коштами у розмірі, визначеному відповідно до вимог ст.1070 ЦК України.

Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта визначено статтею 1073 ЦК України. Невиконання або неналежне виконання зобов`язань банку за договором банківського рахунка, зокрема відмова виконати розпорядження клієнта з видачі йому відповідних сум з рахунка, має наслідком настання відповідальності банку, встановленої договором або законом.

Як вбачається із укладеного між сторонами договору депозитного вкладу, зокрема п. 2.9 та п. 2.11, передбачено обов`язок спілки повернути своєму члену суму внеску, а також нараховані але не виплачені проценти на внесок 04 серпня 2010 року. Всі виплати здійснюються спілкою в національній валюті через касу спілки, або шляхом готівкового перерахування на поточний рахунок члена спілки (за письмовою заявою останнього).

Судом встановлено, що на час звернення до суду з цим позовом Кредитна спілка «Альянс Україна» не повернула ОСОБА_1 внесок у строки, вказані в договорі № 52-09Р від 04.07.2009 року, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача процентів за користування грошовими коштами позивача.

В апеляційній скарзі позивач вказує про безпідставне зменшення судом відсотків за договором із 29% до 5%. Такі покликання апелянта спростовуються наявними у справі доказами.

Так, в укладеному між сторонами договорі не встановлений розмір процентів, які підлягають сплаті члену кредитної спілки у разі користування його вкладом після визначеного у договорі строку його повернення.

Відповідно до протоколу № 35 від 25 грудня 2009 року засідання Спостережної ради Кредитної спілки «Альянс Україна» процентна ставка «на вимогу» в КС «Альянс Україна» становить 5 процентів.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування його вкладом після закінчення строку дії договору, обчислені в розмірі 5 %.

З 01 грудня 2019 року до 31 жовтня 2022 року проценти обраховуються за формулою: розмір заборгованості х кількість днів прострочення х 5/кількість днів у році х 100 процентів та становлять 2578,91 грн (17660 грн х 5/100 х 1066/365).

Таким чином, часткове задоволення позовної вимоги про стягнення процентів по вкладу за період з грудня 2019 року по 31 жовтня 2022 року в сумі 2 578,91 грн. відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені ст.625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2129цс16.

Розрахунок 3% річних на нарахованих процентів на суму вкладу за період з 01 грудня 2019 року до 01 жовтня 2022 року в сумі 109,59 грн. проведений судом з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Інфляційні втрати на нараховані проценти на суму вкладу за період з 01 грудня 2019 року по 01 жовтня 2022 року становлять 736,27 грн.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необхідність стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за період з 01 грудня 2019 року до 31 жовтня 2022 року, стягнуті рішенням по цивільній справі № 2-14050/10, рішенням по цивільній справі № 569/19944/13-ц та рішенням по цивільній справі № 569/15540/16-ц, апеляційним судом відхиляються як безпідставні. Так, рішеннями судів від 22 грудня 2010 року, 06 грудня 2013 року та 07 липня 2017 року стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 проценти по вкладу, інфляційні втрати, 3 % річних.

На заборгованість зі сплати процентів за умови несвоєчасного виконання судового рішення підлягає застосуванню положення ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки така заборгованість виникла на підставі невиконання договірних зобов`язань.

На заборгованість зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних в зв`язку з несвоєчасним виконанням судових рішень у цивільних справах № 2-14050/10, № 569/19944/13-ц та № 569/15540/16-ц дія ч.2 ст.625 ЦК України не поширюється, оскільки судове рішення у цьому разі не виступає юридичним фактом, що породжує зобов`язання, а слугує підтвердженню факту певного правопорушення та визначає суму коштів, що становить зміст цього зобов`язання, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому, апелянт покликається на свій розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних на всю стягнуту заборгованість по рішеннях суду, з врахуванням виплачених коштів по виконавчих провадженнях, що унеможливлює визначення суми невиконаних рішень суду в частині стягнутих відсотків на вклад, а тому така вимога не підлягає до задоволення з огляду на її недоведеність.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Оцінюючи обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулюють, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог. Оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року залишити без зміни.

Поновити дію рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.