У Х В А Л А

30 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 722/1032/19

провадження № 61-11909ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 березня 2023 року в справі за позовом Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Банковської Олени Юріївни, державного реєстратора відділу з питань реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно Новодністровської міської ради Дзюбенко Христини Петрівни, Новодністровської міської ради Чернівецької області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2023 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки надіслана заявником до суду касаційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Представник заявника порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 березня 2023 рокуне отримав.

Проте, вказані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не можуть бути визнані поважними, оскільки доказів на підтвердження факту невиконання судом апеляційної інстанції положень статей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення заявнику копії оскаржуваної постанови апеляційного суду не надано.

Інших доказів, які б вказували на неможливість подання касаційної скарги до Верховного Суду в межах строку на касаційне оскарження суду також не надано.

Згідно частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частин перша статті 127 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Представник заявника вказав, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив те, що: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19, від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц, постановах Верховного Суду від 01 березня

2021 року у справі № 473/1878/19, у від 08 серпня 2019 року у справі

№ 450/1686/17, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20, від 17 серпня 2021 року у справі

№ 910/19210/15, від 30 серпня 2021 року у справі №520/11672/19,

від 28 квітня 2021 року у справі № 420/2388/19, від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16, від 17 лютого 2022 року у справі № 360/746/19, від 30 травня 2018 року у справі № 359/2012/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі

№ 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц,

від 30 січня 2019 року у справі № 357/9328/15-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 57/314-6/526-2012, від 03 квітня 2018 року у справі № 910/31767/15, від 17 липня 2018 року у справі № 911/4006/16; суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту поданої касаційної скарги не дає Верховному Суду можливості встановити чи належним чином обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених

пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) (підпункт 1 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Верховний Суд констатував,що представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , у касаційній скарзі справді навів певні підстави касаційного оскарження судових рішень, проте Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку їх релевантності правовим відносинам, яким надавалася оцінка у справі, яка переглядається. Це викликано тим, що на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень Верховний Суд не виявив повний текст постанови Чернівецького апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

Оскільки на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень не оприлюднений повний текст постанови Чернівецького апеляційного суду

від 28 березня 2023 року, копію такої постанови представник заявника до касаційної скарги не додав, Верховний Суд визначає обов`язок представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надати копію оскаржуваної постанови Чернівецького апеляційного суду від 28 березня 2023 року з метою з`ясування процесуального питання викладення у касаційній скарзі належних підстав касаційного оскарження судових рішень.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подана до Верховного Суду через електронну пошту, однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, а саме - Дністровській окружній прокуратурі Чернівецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державному реєстратору відділу з питань реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно Новодністровської міської ради Дзюбенко Х. П., копії цієї касаційної скарги заявником не надано.

Тож, представнику заявника необхідно надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 березня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 жовтня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун