Справа № 536/1829/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Реки А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Державний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алла Анатоліївна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора та просить суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 355 від 03 травня 2023 року, видане державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0698 га, кадастровий номер :04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга"; та скасувати рішення державного реєстратора Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алли Анатоліївни від 03 травня 2023 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67441558, про державну реєстрацію речового права (права власності) за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0698 га, кадастровий номер :04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга".

Одночасно з позовною заявою, позивачкою подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить накласти арешт на належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0698 га, кадастровий номер :04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга".

Необхідність забезпечення позову обґрунтовується тим, що спірна земельна ділянка, на думку позивачки, може бути відчужена ОСОБА_2 до набрання рішенням законної сили, що позбавить її можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, та після його отримання зареєструвати за собою право власності на вищевказану земельну ділянку.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За вимогами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 308/8567/2014 від 14 червня 2021 року зазначив, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову; у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 виник спір з приводу права на спадкове майно, а саме щодо земельної ділянки площею 0,0698 га, кадастровий номер :04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область., Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга".

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №224 від 04.08.2023 р. 03 травня 2023 року Державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Аллою Анатоліївною було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0698 га, кадастровий номер :04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область., Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга" на підставі свідоцтва про право на спадщину №355, виданого 03.05.2023 року Онуфріївською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення вказаного позову.

Заявниця ОСОБА_1 вказує, що єдиним ефективним способом запобіганню відчуження відповідачкою спірної земельної ділянки під час розгляду справи є забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна. Однак, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», суд бере до уваги, що арешт, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби - обмеженні права користування майном, є в даному випадку надмірно обтяжливим заходом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19, Верховний Суд врахувавши доводи касаційної скарги, зокрема, що вимоги щодо заборони на вчинення дій з відчуження квартири позивач не заявляв, а тому суд першої інстанції при постановлені ухвали вийшов за межі поданого клопотання про накладення арешту на квартиру, вказав, що арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Також, Верховний Суд зазначає, що заборона на відчуження майна, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності. Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі його задоволення, а також не забезпечить ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась, а також з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони відчуження вищевказаного майна.

Суд не вбачає підстав для накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, а заборона відчуження нерухомого майна є ефективним способом забезпечення вказаного позову. Таким чином, заява позивачки про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивачки зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно положень ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157, 158, 258-261 ЦПК України, -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Державний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алла Анатоліївна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора.

Заборонити відчуження земельної ділянки площею 0,0698 га, кадастровий номер :04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство «Радуга», що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Копії даної ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі ч. 1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А. С. Река