Справа № 450/4343/20 Провадження № 2/450/717/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про (предмет позову):

стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6 871,20 грн. (шість тисяч вісімсот сімдесят одна грн. 20 коп.),

стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок одна гривня вісімдесят копійок),

стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 8 348,60 (вісім тисяч триста сорок вісім гривень шістдесят копійок),

підстава позову (позиція позивача):

02.10.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія "ВУСО" та ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № -14-01, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 . 02.01.2020 року в м. Львів, вул. Стрийська, 111Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент скоєння ДТП була застрахована в ПАТ "Страховій компанії "ВУСО" яка відшкодувала завдану відповідачем суму страхової виплати в розмірі 23 510,40 грн., а відповідальність винуватця ДТП як водія транспортного засобу «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_2 була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 1717213 на момент ДТП в ТДВ "СК "Гардіан".

Товариство з додатковою відповідальністю "СК "Гардіан" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» в розмірі 16 639, 20 грн. Враховуючи недостатність страхової виплати, що була здійснена ТДВ "СК Гардіан" винуватець ДТП для повного відшкодування заподіяної ним шкоди, зобов`язаний сплатити між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням його страховиком, що склала: 6 871, 20 грн.

Позиція відповідача: у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

19.01.2021 року ухвала про відкриття провадження у справі; 06.01.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності; 02.05.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності; 09.09.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

02.01.2020 року в м. Львів, вул. Стрийська, 111Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 02 січня 2020 року.

Згідно Європротоколу від 02 січня 2020 року, 02.01.2020 року о 17 годині 05 хвилин у м. Львові на вул. Стрийська 111Б, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення при виїзді з паркінгу з транспортним засобом «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_4 свою визнав.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-ІУ), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "СК "Гардіан" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АО 1717213.

Згідно рахунків №М000000044 від 06.01.2020 року, № від 06.01.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 склала: 23 510, 40 грн.

Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5-01 від 02.10.2019 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 . У відповідності до умов даного Договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

За заявою ОСОБА_3 та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту, на підставі страхового акту №2000132-1 від 15.01.2020 року та доповнення №1 до страхового акту від 24.01.2020 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 23 510, 40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1181 від 15.01.2020 року, № 1182 від 15.01.2020 року.

Факт ДТП 02 січня 2020 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом №2000132-1 від 15.01.2020 року. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного України співробітниками ПрАТ СК ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого (через автосервіс), в сумі 23 510, 40 грн.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 23 510, 40 грн.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 15 січня 2020 року, що підтверджується вищевказаним платіжним дорученням.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 23 510, 40 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 02.01.2020 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 23 510, 40 грн.

У свою чергу, відповідальність винуватця ДТП як водія транспортного засобу «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_2 була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 1717213 на момент ДТП в ТДВ "СК "Гардіан".

Товариство з додатковою відповідальністю "СК "Гардіан" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» в розмірі 16 639, 20 грн.

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вин іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 1191 Цивільного кодексу України та стаття 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, з другого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (пункт 34).

У випадках, коли деліктні правовідносини поєднуються з правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість самого завдавача шкоди. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (пункт 35).

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

07.09.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено Договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги 07 вересня 2020 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5-01 від 02.10.2019 року.

Таким чином до ФОП ОСОБА_2 перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.01.2020 року о 17:05 в м. Львів, вул. Стрийська 111Б.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пряме врегулювання збитків в Україні здійснюється відповідно до Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 року.

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування] для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначає Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі №6-6068св11 від 14 березня 2012 року «у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем було сплачено різницю між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням його страховиком в розмірі 6 871,20 грн., а ПрАТ «СК «ВУСО» було компенсовано страхове відшкодування в розмірі 23 510,40 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО». Товариство з додатковою відповідальністю "СК "Гардіан" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» в розмірі 16 639, 20 грн.

Згідно зі статтею 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 06.10.2020 року було направлено на адресу Відповідача акт (вимогу) № 2000132-1 про відшкодування збитків в порядку регресу (рекомендований лист №153 відповідачу вручено 13.10.2020 року), але відповідач проігнорував дану вимогу та не проводити ніяких платежів Позивачу.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача в користь позивача 6 871,20 грн. (шість тисяч вісімсот сімдесят одна грн. 20 коп.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи та обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

08.09.2020 року між ФОП « ОСОБА_2 », з одного боку, та Адвокатським об`єднанням «Адвокатус» в особі голови Адвоката Самойленко П.М., який діє на підставі Статуту та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24.01.2019 року № 6314 був укладений договір № 07 про надання правової (правничої) допомоги від 08.09.2020 року.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат, стороною позивача надано договір від 08.09.2020 року про надання правової допомоги, укладений з ФОП « ОСОБА_2 » та Адвокатським об`єднанням «Адвокатус» в особі голови Адвоката Самойленко П.М., додаткова угода №1 акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № 07 від 08.09.2020 року. А тому з відповідача слід стягнути 878,80 грн. витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

На переконання суду така сума повністю відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт в процесі її розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 , - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6 871,20 грн. (шість тисяч вісімсот сімдесят одна грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 878,80 (вісімсот сімдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 24.03.2023 року.

Учасники справи:

ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

СуддяЄ. О. Данилів