Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Мех В.Ю.

заявника- ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить встановити факт його постійного проживання однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , з 2009 року і до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається в заяві на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2

12 липня 2023 року він звернувся до державного нотаріуса 15-ї Київської державної нотаріальної контор из заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, якою була заведена спадкова справа № 825/2023.

17 липня 2023 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову в виадчі Свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском ним строку для оформлення спадщини, оскільки він не був зареєстрований разом з нею в одному приміщенні на момент її смерті.

Зазначив, що після виходу на пенсію в 2005 році він переїхав з м.Києва на дачу за адресою: АДРЕСА_1 , та добудовував її.

В 2009 році заміський будинок був повністю придатний для проживання, він переїхав туди і став постійно проживати в будинку і туди ж забрав матір.

З 2009 року вони постійно проживали в будинку разом, він доглядав матір, вів з нею спільне господарство.

За місцем проживання в даному будинку мати і померла і там же похована.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час розгляду справи повдомлений.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 - мати заявника, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Фастівським відділом державної реєстрації смерті Цетрального міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції / м.Київ / від 11 грудня 2022 року.

Спорідненість заявника з померлою підтверджується наданими ним доказами: свідоцтвом про їх народження, свідоцтвами про укладення, за наслдками яких вона змінювала прізвище, розірвання шлюбів та Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану.

12 липян 2023 року заявник звернувся з заявою про прийняття спадщини до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, якою за його заявою була заведена спадкова справа № 825/2023.

Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демянової В.Ф. від 17 липня 2023 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

/ а.с. 8 - 16 /

Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 4.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 20 лютого 2012 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 від 22 лютого 2012 року, для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа.

При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

Таким чином, право на спадкування у такої особи виникає за фактом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а не фактом його реєстрації разом із спадкодавцем.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлено, що померла була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 .

В свою чергу, заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

/ а.с. 17 - 23 /

Встановлено також, що заявник разом з матір`ю з 2009 року проживали в заміському будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються наданими до суду заявником наступними доказами.

Так, з довідки про причи смерті Центру первинної медико-санітраної допомоги Калинівської селищкої ради Фастівського району Київської області вбачається, що ОСОБА_2 померла за місцем проживання в с. Мала Солтанівка Фастівського району Київської області.

Смерть матері заявника зафіксована сімейним лікарем ОСОБА_3 , з яким у заявника укадена відповідна декларація.

З Акту обстеження №627 від 14 липня 2023 року Калинівської селищної ради вбачається, що заявник разом з матір`ю ОСОБА_2 проживав без реєстрації до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_4 .

/ а.с. 24 - 26 /

Постійне проживання позивача однією сім`єю з матір`ю підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що також постійно проживають у садовому товаристві в с.Мала Солтанівка.

Заявник є їх сусідом, який багато років проживав у будинку разом з матір`ю.

Мати заявника не тільки постійно проживала в будинку, але й обслуговувалася у сімейного лікаря, померла в селі та там же була похована.

Крім того, свідок ОСОБА_6 зазначила, що після смерті матері заявника вона допомогала йому готувати її тіло до поховання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Заявник у судовому засіданні зазначиві це підтверджено здобутими в судовому засіданні дказами, заявник разом з матір`ю на момент її смерті проживали разом.

Вони були однією сім`єю, вели спільне господарство.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 01 липня 2020 року в справі № 222/1109/17 / провадження № 61-43496св18/, а також у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Виходячи з цього та викладеного вище суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись ст.ст. 29, 1216, 1218,1221, 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст.12, 29, 76, 77, 79, 87, 89, 94, 178, 223, 258-259, 265, 293 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2009 року і до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазнаечний строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2023 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва