КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/777/2023 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Державної казначейської служби України треті особи: поліцейський Р№7Б№1П№1 з (ОПБ) УПП в м. Києві ДПП рядовий Заїка Антон Віталійович, інспектор з (ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Федоренко Д.В., про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 16 серпня 2019 року приблизно о 09 год. 20 хв. по вул. Газопровідна, 3 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . За наслідками ДТП працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено про порушення даним водієм п. 13.1 Правил дорожнього руху (недотримання безпечного інтервалу), які призвели до вчинення ДТП.

04 жовтня 2019 року Подільським районним судом м. Києва адміністративні матеріали відносно позивача були розглянуті справа № 758/11188/19, за результатами розгляду суд дійшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, вказані вище обставини доводять те, що рішення про складання адміністративних матеріалів лише на позивача третіми особами без самостійних вимог, співробітниками Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України були незаконними.

21 жовтня 2019 року позивач звертається до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України із заявою про вчинення адміністративного правопорушення в якій вказує обставини ДТП із додаванням рішення суду стосовно того, що провадження по справі відносно позивача закрите, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України листом № Н-12398/41/11/2/02-2019 від 25 листопада 2019 року повідомляє, про складання адміністративних матеріалів на іншого учасника ДТП, а саме ОСОБА_2 , та про те, що їх направлено до суду. 26 грудня 2019 року Подільським районним судом м. Києва було розглянуто адміністративну справу відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2 за результатами розгляду, ОСОБА_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження по справі про адміністративне правопорушення під час апеляційного розгляду - закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного правопорушення.

11 січня 2020 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», в якій був застрахований автомобіль іншого учасника ДТП із заявою про страхове відшкодування. 30.01.2020 позивач отримав страхове відшкодування на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/15366/19. 17 червня 2020 року Київським апеляційним судом скасовано рішення по справі № 758/15366/19 та закриває провадження відносно іншого водія за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

30 липня 2020 року представник страхової компанії «Брокбізнес» звернувся до позивача із вимогою про повернення страхової виплати у зв`язку із скасуванням рішення про визнання винним їх клієнта.

25 лютого 2020 року позивач звертався із заявою про злочин до Державного бюро розслідувань про вчинення злочину третіми особами за ознаками ст. 366 КК України.

03 квітня 2020 року на адресу позивача надійшов лист № Н-2955/03-2020вих за підписом начальника другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР. 12 червня 2020 року Печерським районним судом м. Києва була розглянута скарга позивача про оскарження зазначеної відмови у внесені в ЄРДР відомостей про злочин.

05 серпня 2020 року Державне бюро розслідувань вносить до ЄРДР відомості про вчинення злочину за № 001547, та вже 04 грудня 2020 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань постановою закриває кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Станом на момент подачі позову постанова про закриття кримінального провадження скасована та здійснюється досудове розслідування вказаного провадження. Складання адміністративних матеріалів співробітниками поліції спричинило за собою виклики до суду Позивача для доведення своєї невинуватості, поставили під сумнів його порядність та добре ім`я, сприяли створенню негативної психологічної установки відносно нього, тому він вимушений доводити суспільству свою чесність і порядність. Неправомірні дії посадових осіб відповідача 1 поставили під сумнів ділову репутацію позивача та як наслідок, в подальшому при пошуку роботи в фінансових компаніях на керівних посадах йому було відмовлено. Переживання позивача супроводжувались інтенсивними негативними почуттями обурення через безпідставність звинувачень, власну безправність і приниження.

На підставі викладеного у позові ОСОБА_1 просив стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку доводам та доказам апелянта, а лише було повторно здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення .

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до тих, які були викладені в позовній заяві під час звернення до суду першої інстанції.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції в якому вона зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та не можуть ставити під сумнів законність рішення суду першої інстанції.

Інші доводи викладенні у відзиві є такими ж, які були викладенні у відзиві на позовну заяву.

На підстав викладеного у відзиві Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 серпня 2019 року приблизно о 09 год. 20 хв. по вул. Газопровідна, 3 в м. Києві сталась Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (далі Позивач) та «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . На місце ДТП позивачем було викликано екіпаж патрульної поліції. Прибули на місце ДТП двоє представників патрульної поліції, а саме Поліцейський Р№7б№1П№1 з (ОПБ)УПП в м. Києві ДПП рядовий Заїка А.В. та інспектор Р№7б№1П№1 з (ОПБ)УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Федоренко Д.В. За наслідками ДТП працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно Позивача, в якому зазначено про порушення даним водієм п. 13.1 Правил дорожнього руху (недотримання безпечного інтервалу), які призвели до вчинення ДТП. 04.10.2019 Подільським районним судом м. Києва адміністративні матеріали відносно позивача були розглянуті справа № 758/11188/19, за результатами розгляду суд дійшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем складено адміністративні матеріали на іншого учасника ДТП, а саме ОСОБА_2 26 грудня 2019 року Подільським районним судом м. Києва було розглянуто адміністративну справу відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2 за результатами розгляду, ОСОБА_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2020 року постанову від 26 грудня 2019 року судді Подільського районного суду м. Києва скасовано, та постановлено нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 при розгляді даної справи не надав доказів того, що йому завдано моральної шкоди співробітниками патрульної поліції, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання покладених на них трудових чи службових обов`язків.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не в повній мірі погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із цим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у вищезгаданій постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 19000сво18), апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом».

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18) зроблено висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР у особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , вищевказані норми права та правові висновки Верховного Суду не врахував, дійшов помилкового висновку про те, що, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП відповідачами до позивача застосовано не було, то відсутні підстави для часткового задоволення позову, не звернув уваги на те, що унаслідок незаконних дій працівників управління національної поліції, які ініціювали та здійснювали вказане провадження, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення.

Тому вказане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок про те, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З урахуванням положень ст. 23, 1167 ЦК України, правових висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду, а також обставин встановлених при розгляді вказаної справи колегія суддів, виходячи із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності вважає достатніми відшкодуванням заподіяної позивачу шкоди пов`язаної із притягненням його до відповідальності за ст. 124 КУпАП буде стягнення коштів в розмірі десять тисяч гривень.

При цьому, апеляційний суд вважає, що заявлений позивачем розмір морального відшкодуванням в розмірі 100000 грн. є очевидно надмірним та не відповідає засадам розумності і справедливості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до положень п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального законодавства, у зв`язку з чим ухвалює у справі нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 10000 грн компенсації моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Керуючись ст.ст.367, 369, 374, 376 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Державної казначейської служби України треті особи: поліцейський Р№7Б№1П№1 з (ОПБ) УПП в м. Києві ДПП рядовий Заїка Антон Віталійович, інспектор з (ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Федоренко Д.В., про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 10000 гривень компенсації моральної шкоди.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ..

відповідач:Управління патрульної поліції у м. Києві Департамент патрульної поліції НП України, зареєстроване місце знаходження: вул. Народного ополчення, 9, м. Київ, 03151, .

відповідач:Державна казначейська служба України, зареєстроване місце знаходження: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, .

Суддя-доповідач

Судді: