Провадження № 2/752/366/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 травня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

у липні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Князь С.С. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про зобов`язання вчинити дії, в якому просив зобов`язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подати до контролюючого органу уточнюючий податковий розрахунок про отримання ним у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага у сумі 395 768,66 грн. та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивував тим, 09.02.2015 року між ним та ПАТ «ОТП Банк», а також ТОВ «ОТП Факторинг Україна», укладений Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року про внесення змін та доповнення до Кредитного договору. Згідно умов п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 сторонами встановлено, що, незважаючи на інші положення Кредитного договору, сторони домовились, що позичальник до 09.02.2015 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 240 000,00 грн.

Відповідно до умов п.п. 2.1.3 п. 2.1 ст. 2 Додаткового договору № 1 від 09.02.2015 року до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року встановлено що, за умови належного виконання позичальником умов Кредитного договору та його Додаткового договору сторони домовились: скасувати всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього Додаткового договору та витрати на проведення ППР, припинити претензійно-позовну роботу по стягненню боргових зобов`язань за Кредитним договором, що Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі, еквівалентному 1 985 032,84 грн., і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед кредитором в повному обсязі. Тобто, йому було прощено заборгованість в розмірі 79540,68 доларів США, що в еквіваленті в гривнях за офіційним курсом НБУ (24,956198 гривень за 1 долар США) на день прощення склало -1 985 032,84 грн.

Згідно п. 3.4 Додаткового договору № 1 від 09.02.2015 року до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року, підписанням цього Додаткового договору позичальник підтверджує, що кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації, проте, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не була надана позивачу довідка, у якій було б зазначено суму, яку буде включено до річного оподатковуваного доходу, натомість прощений (списаний) борг в сумі 1 985 032,84 грн., не відповідає вимогам п. 8 Підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень ПК України.

Відповідно до п. 8 Підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень ПК України встановлено, що прощений (анульований) основний борг, який вважається додатковим благом та підлягає включенню до розрахунку відповідно до вимог до вимог підп. «д» п.п. 164.2.17. п. 164.2 ст. 164 ПК України, становить в сумі 395 768,66 грн.

В зв`язку з укладанням між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії від 20.07.2011 року, з усіма наступними змінами та доповненнями, права та обов`язки за цим Додатковим договором належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ().

Отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є податковим агентом і відповідно з вимогами п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України зобов`язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Вважав дії ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо подання до податкового органу податкового розрахунку про отримання ним додаткового блага на загальну суму 395 768,66 грн., неподання уточненого податкового розрахунку такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України та порушують його цивільні права.

Також, вказав, що згідно з умовами ст. 2 Додаткового договору № 1 від 09.02.2015року до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року, п. 2.1.2 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися в національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати.

Таким чином, переведення (конвертування) його боргових зобов`язань з іноземної валюти - долар США в національну валюту - гривню, по курсу Національного банку України на момент укладення Додаткового договору № 1 від 09.02.2015 року становила, саме: 1 долар США = 24,956198 грн. Сума боргових зобов`язань на момент конвертації становила 85 000,00 доларів США, а, враховуючи відсотки, 89 157,53 доларів США і після конвертації, враховуючи відсотки, склала 2 225 032,84 грн.

Після укладання Додаткового договору № 1 від 09.02.2015 року до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року ним в рахунок погашення боргу 09.02.2015 року було сплачено 9616,85 доларів США, що в еквіваленті на дату платежу становило 240 000,00 грн.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснено анулювання (прощення) боргу по кредитному договору на загальну суму 1 985 032,84 грн.

Відповідно з п. 8 Підрозділу 1 Розділу XX ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Станом на 09.02.2015 року офіційний курс Національного банку України становив: І долар США = 24,956198 грн. Після конвертації 79 540,68 доларів. США в національну валюту сума боргу становить 1 985 032,84 грн.

Станом на 01.01.2014 року офіційний курс Національного банку України становив: 1 долар США = 7,993000 грн. Після конвертації 79 540,68 доларів США в національну валюту сума боргу становить 635 768,66 грн.

Таким чином, різниця між основною сумою боргу після конвертації становить 1 349 264,18 грн. і ця сума не вважається додатковим благом і не підлягає включенню до розрахунку відповідно до п. 8 Підрозділу 1 Розділу XX ПК України.

Тому, вказав, що ним сплачена сума основного боргу (тіло кредиту) після конвертації в розмірі 240 000,00 грн., а тому прощений (анульований) основний борг становить 395 768.66 грн., який і вважається додатковим благом та підлягає включенню до розрахунку відповідно до вимог підп. «д» п.п. 164,2.17. п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Зазначив, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є податковим агентом і відповідно з вимогами п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України зобов`язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів отриманих у 2015 році, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» () подав до податкового органу інформацію (податковий розрахунок) про отримане ним в першому кварталі 2015 року додаткове благо (код - 126) на загальну суму 1 985 032,84 грн.

Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затверджений наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 року № 4 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 111/26556).

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 4 податковий розрахунок - документ, який свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.2.1. Порядку № 4 податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Коригування поданого і прийнятого податкових розрахунків проводяться на підставі самостійно виявлених податковим агентом помилок, а також на підставі повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом (п. 4.1. Порядку № 4).

У разі необхідності проведення коригувань податкового розрахунку до закінчення строку його подання подається звітний новий податковий розрахунок (п. 4.2. Порядку № 4).

Уточнюючий податковий розрахунок подається у разі необхідності проведення коригувань податкового розрахунку після закінчення строку його подання. Уточнюючий податковий розрахунок може подаватися як за звітний період, так і за попередні періоди (п. 4.3. Порядку № 4).

Таким чином, подання уточнюючого податкового розрахунку покладається на податкового агента, у даному випадку на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що ним не було зроблено.

Крім того, подання податкового розрахунку про отримання ним додаткового блага на загальну суму 1 985 032,84 грн. всупереч вимогам п. 8 Підрозділу 1 Розділу XX ПК України, порушує його цивільні права, а саме: його майнові права, оскільки зазначене тягне за собою сплату ним до бюджету особистих коштів у розмірі, значно більшому ніж це визначено законодавством.

З огляду на вказане, змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 19.07.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 22).

Ухвалою від 24.06.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд (а.с. 57).

Позивач в судове засідання не явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.05.2008 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № ML-801/051/2008, на підставі якого відповідачу було надано кредит в розмірі 85 000,00 доларів США.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю шляхом видачі готівки позичальнику. Позичальником умови кредитного договору не виконані.

09.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», а також ТОВ «ОТП Факторинг Україна», укладений Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року про внесення змін та доповнення до Кредитного договору. Згідно умов п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 сторонами встановлено, що, незважаючи на інші положення Кредитного договору, сторони домовились, що позичальник до 09.02.2015 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 240 000,00 грн. (а.с. 8).

Встановлено, що 09.02.2015 року позивачем сплачено 240 000,00 грн. (а.с. 9).

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснено анулювання (прощення) боргу по кредитному договору на загальну суму 1 985 032,84 грн., що не заперечно сторонами.

Відповідно до ч. 41 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

За положеннями ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Пунктом 163.1 ст. 163 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

У п. 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені у п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Відповідно до підп. «д» підп. 164.2.17, п. 164.2 ст. 164ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (підп. 14.1.47, 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

Платник податку - боржник відповідно до підп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України зобов`язаний до 01 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому останній перебуває на обліку, відобразити в ній дохід та самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в декларації.

З аналізу наведених норм слідує, що банк, маючи статус податкового агента, зобов`язаний подавати у строки, які встановлені ПК України для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.

У даній справі встановлено, що підписавши 09.02.2015 року Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року, позивач вступив в договірні відносини з банком, прийняв та погодився з умовами договору про внесення змін, у тому числі і з умовами щодо обов`язку самостійно відобразити дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України.

Отже, анульована у 2015 році основна сума кредитної заборгованості позивача за кредитним договором є доходом, який отриманий платником податку як додаткове благо, а відповідно такий дохід підлягає включенню до річного оподаткованого доходу.

Таким чином, позивач отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми заборгованості за кредитом, отриманим відповідно до кредитного договору № ML-801/051/2008 від 21.05.2008 року.

Суд виходить з того, що за установлених у цій справі обставин відповідач не порушив прав позивача та у нього відсутній обов`язок подавати до органу фіскальної служби уточнюючий розрахунок, а отже заявлені у цій справі вимоги задоволенню не підлягають.

Крім наведеного, суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки спір між сторонами виник із договірних правовідносин, які виникли з вищевказаних правочинів та за якими відповідач не брав на себе будь-яких інших зобов`язань, зокрема податкових, щодо позивача, а обраний останнім спосіб захисту застосовується в зобов`язальних правовідносинах.

З таких же міркувань виходив Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 року у справі № 757/19578/16 (провадження № 61-2005св19).

Суд не приймає до уваги посилання заявника на поширення на анульовану банком суму положень п. 8 підр. 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки дія цього положення поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися, починаючи з 01.01.2015 року, а, отже, ПК України передбачає звільнення від оподаткування фізичної особи, якщо нею отримано додаткове благо у вигляді прощеного боргу і дотримано низку умов, однією з яких має бути, щоб прощення боргу відбулось в результаті зміни валюти зобов`язання за фінансовим кредитом з іноземної на гривню.

В той же час, зміни валюти зобов`язання за фінансовим кредитом з іноземної на гривню не відбулося. Докази з даного приводу матеріали справи не містять.

У даному випадку, відсутні відповідні умови (зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої), за яких застосовуються вказані положення законодавства.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність порушеного права позивача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко