ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/14292/19
Провадження № 22-ц/821/936/23
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретарів: Сергун Т. В., Мунтян К. С., Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Яцюка Максима Васильовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені, 3% річних, інфляційних і зміну розміру аліментів, у складі: головуючого судді Борейко О. М., повний текст постанови складено 09 травня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з вересня 2011 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

14 грудня 2012 року між сторонами по справі укладено шлюб.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2018 року у справі № 712/ 7821/18 шлюб між сторонами розірваний.

Після розірвання шлюбу неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишилися проживати разом з матір`ю.

12 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про сплату аліментів на утримання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А., зареєстрований в реєстрі за № 249.

Згідно п. 1 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сторонами договору встановлено розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Відповідно до умов Договору погоджено місце проживання дітей з матір`ю.

Аліменти сплачуються відповідачем щомісячно у вигляді грошової суми, розмір якої дорівнює 2666,67 грн. Виплата аліментів здійснюється відповідачем щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця за місяць, в якому здійснюється виплата (п. 3, п. 4 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року).

Згідно п. 5 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сплата аліментів відповідно до цього Договору починається з 03 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 6 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, позивач з відповідачем домовились, що аліменти будуть сплачуватись шляхом їх зарахування на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку. У разі відсутності позивача, закриття рахунку або її відмови від одержання аліментів, відповідач має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу, що буде вважатись належним виконанням умов цього Договору.

Пунктом 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року визначено, що розмір виплачуваних аліментів може бути зменшено за заявою відповідача у таких випадках: у разі повної втрати відповідачем працездатності, визнання його інвалідом 1 та 2 групи на 50 відсотків; у період часткової втрати відповідачем працездатності, або у разі визнання його інвалідом 3 групи на 20 відсотків; у разі прийняття відповідачем на своє утримання двох і більше нужденних утриманців (в тому числі - неповнолітніх дітей, непрацездатних нужденних близьких родичів і т.п.) на 50 відсотків.

Зменшення розміру аліментів здійснюється за згодою позивача з відповідачем, а у випадку недосягнення згоди в судовому порядку. В будь-якому випадку сума аліментів не повинна бути меншою ніж п`ять розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.

Просила стягнути з відповідача на її користь прострочену суму заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 58142 грн, 2056,35 грн інфляційних, 3% річних в розмірі 1534 грн; пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 17559,81 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення ними повноліття в розмірі десять розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на кожну дитину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 травня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 58142 грн, 2056,35 грн інфляційних, 3% річних у розмірі 1534 грн та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 17559,81 грн, а всього 79292,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

В інші частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, щопозовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів за Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року в розмірі 58142 грн підлягають задоволенню, оскільки належне виконання відповідачем грошових зобов`язань зі сплати аліментів за договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, укладеним між позивачем та відповідачем, не підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами.

Звернення з вимогами про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в повному обсязі чи частково є правом позивача, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 17559,81 грн підлягають задоволенню.

Суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладений Договір, умовами якого передбачено виконання грошових зобов`язань відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів не обґрунтовані належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2 адвокат Яцюк М. В., посилаючись на порушення вимог законності та обґрунтованості, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи є відомості, що позивач виїхала за межі України, не виходила на зв`язок, проте судом проігноровано вимоги ЦПК щодо залишення позову без розгляду.

Відповідач внаслідок відсутності інформації по перебуванню дітей, вирішив оплачувати аліменти на депозитний рахунок державного банку АТ КБ «ПриватБанк». Підставу внесення аліментів саме в такій формі визначено відсутністю банківських реквізитів позивача та загрозою збереження коштів у випадку передання аліментів нотаріусу.

Вважає, що вказаний факт значним чином впливає на визначення розміру відповідальності відповідача, адже ним умови договору не ігнорувалися, навіть, коли місцезнаходження дітей було невідоме, не кажучи вже про спілкування з ними.

Також зазначає, що ним було виплачено аліменти за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року в загальній сумі 32800,13 грн, а банківські реквізити були надані йому позивачем через мессенджер «Телеграм» 12.12.2022.

На думку скаржника, суд повинен був обраховувати розмір щомісячного платежу саме із суми 2667,67 грн. Судом невірно застосовано п. 15 договору, адже вказаний пункт стосується саме зменшення розміру аліментів, а їх розмір визначається п. 3 договору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Максименко К. М. висловив свою незгоду з доводами апеляційної скарги, водночас зазначив, що вважає рішення суду таким, що ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим, відповідає завданням цивільного судочинства та ухвалене відповідно до норм матеріального права та із дотриманням норм процесуального права.

Вважає, що заперечення відповідача, що відповідно до умов п. 3 договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019 він має сплачувати аліменти на двох дітей у загальній сумі 2666,67 грн, а умови п. 15 договору не стосуються визначення розміру аліментів, як домовленості сторін не обґрунтовані жодними нормами законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зазначає, що відповідач протягом 5 років з дати укладення договору не пред`являв ані позову про визнання правочину недійсним, ані позову про тлумачення змісту правочину. Жодних доказів, що відповідач уклав договір під впливом помилки матеріали справи не містять. Роздуми відповідача про описки, які вчинені нотаріусом, є його припущеннями.

Вказує, що квитанції на які посилається відповідач, як на підтвердження оплати аліментів є неналежними, недопустимими, недостовірними доказами. ОСОБА_1 заперечує таку обставину, як надсилання відповідачеві повідомлення про перерахування аліментів на банківські реквізити ОСОБА_5 , так і отримання зазначених відповідачем сум коштів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , 14 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2018 року у справі № 712/7821/18.

Відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 05 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1139 (т. 1 а.с. 13).

Згідно Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 17 травня 2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 14 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис №1402 (т.1 а.с. 14).

12 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А., зареєстрований в реєстрі за № 249 (т.1 а.с. 17-19).

Згідно п. 1 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сторонами Договору встановлено розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту «діти»), до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Відповідно до п. 2 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, позивач та відповідач погодили місце проживання дітей постійно зі своєю матір`ю. Відповідач надає позивачу аліменти на утримання дітей, а також здійснює інші виплати у термін, розмірі, формі та порядку, встановлених умовами цього Договору.

Згідно п. 3 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, аліменти сплачуються відповідачем щомісячно у вигляді грошової суми, розмір якої дорівнює 2666 гривень 67 копійок (т. 1 а. с. 17).

Відповідно до п. 4 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, виплата аліментів здійснюється платником щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця за місяць, в якому здійснюється виплата (т. 1 а. с. 17).

Згідно п. 5 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сплата аліментів відповідно до цього Договору починається з 03 грудня 2018 року (т. 1 а. с. 17).

Відповідно до п. 6 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, позивач з відповідачем домовились, що аліменти будуть сплачуватись шляхом їх зарахування на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку. У разі відсутності позивача, закриття рахунку або її відмови від одержання аліментів, відповідач має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу, що буде вважатись належним виконанням умов цього Договору. В порядку, визначеному законодавством, зобов`язання зі сплати аліментів можуть бути виконані достроково шляхом передачі відповідачем у власність дитини нерухомого майна п. 7 Договору.

Пунктом 8 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року визначено, що у доповнення до умов, що містяться в п. 3 цього Договору, при необхідності стаціонарного лікування або обстеження дитини платник виплачує одержувачу грошові кошти для здійснення цього лікування або обстеження у державному або, за попереднім погодженням з платником, - у недержавному лікувальному закладі. Вказані кошти виплачуються платником аліментів у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від коштів, вказаних в документах про сплату цього лікування або обстеження виданих організацією, яка буде проводить це лікування або обстеження, протягом 10 днів з моменту надання йому одержувачем копій вищевказаних документів. Розмір може змінюватись за погодженням сторін.

Згідно п. 10 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, відповідач зобов`язується сплачувати аліменти, а також інші платежі, передбачені цим договором та Сімейним кодексом України, позивачу своєчасно і у відповідному розмірі, а також своєчасно повідомляти позивачу про зміну свого місця проживання (т.1 а.с. 18).

Відповідно до п. 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, розмір виплачуваних аліментів може бути зменшено за заявою відповідача у таких випадках:

- у разі повної втрати відповідачем працездатності, визнання його інвалідом 1 та 2 групи на 50 відсотків;

- у період часткової втрати відповідачем працездатності, або у разі визнання його інвалідом 3 групи на 20 відсотків;

- у разі прийняття відповідачем на своє утримання двох і більше нужденних утриманців (в тому числі - неповнолітніх дітей, непрацездатних нужденних близьких родичів і т.п.) на 50 відсотків.

Зменшення розміру аліментів здійснюється за згодою позивача з відповідачем, а у випадку недосягнення згоди в судовому порядку.

Згідно п. 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, в будь-якому випадку сума аліментів не повинна бути меншою ніж п`ять розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку (т. 1 а. с. 18).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, визначених Договором про сплату аліментів на утримання дітей, і зміну розміру аліментів.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 01 травня 2023 року позов задоволено частково, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із рішення суду в частині задоволених вимог ОСОБА_1 , яка повністю погодилась із оскаржуваним рішенням та не оскаржувала його.

Отже предметом апеляційного розгляду є рішення Соснівського районного суду м. Черкаси 01 травня 2023 року в частині задоволених позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені, 3% річних та інфляційних.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною 1 ст. 9 СК України визначено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Так, у ст. 109 СК України передбачені два види договорів подружжя щодо спільних дітей: договір про виховання дитини (ч. 1 ст. 109 СК України); договір про розмір аліментів на дитину (ч. 2 ст. 109 СК України).

Положеннями ч. 4 ст. 157 СК України також передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

У ст. 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Частиною 2 ст. 189 СК України визначено, що у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Встановлено, що 14 грудня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу,у сторін у справі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4

12.11.2018 шлюб між сторонами було розірвано.

12 лютого 2019 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони було укладено нотаріально посвідчений Договір про сплату аліментів на утримання дітей, де у п. 1 Договору визначено, що даним договором сторони бажають встановити розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі «діти»), до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Пунктом 2 Договору визначено, що сторони погодили місце проживання дітей постійно зі своєю матір`ю (одержувач). Платник надає одержувачу утримання (аліменти) для дітей, а також здійснює інші виплати у термін, розмірі, формі та порядку, встановлених умовами цього Договору.

Пункт 3 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року визначає, що аліменти сплачуються відповідачем щомісячно у вигляді грошової суми, розмір якої дорівнює 2666 гривень 67 копійок.

Пункт 11 Договору визначає, що аліменти, одержані на дітей, є власністю дітей.

Із вказаних пунктів вбачається, що аліменти мають стягуватися саме на дітей разом однією сумою, а не на кожну дитину окремо. Пункт 3 Договору хоча не конкретизує на одну чи на двох дітей сплачуються аліменти у розмірі 2666,67 грн, але даний пункт чітко вказує, що аліментами є саме 2666,67 грн, які за п. 11 Договору є власністю саме дітей.

При цьому п. 8 Договору, який є доповненням до умов, що містяться в п. 3 цього Договору, визначає порядок і розмір розподілу між сторонами витрат у разі необхідності стаціонарного лікування або обстеження саме однієї дитини, що чітко в ньому зазначено.

Отже, дослідивши умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що сума аліментів у розмірі 2666,67 грн розрахована саме на двох дітей.

Водночас апеляційний суд враховує, що ч. 1 ст. 189 СК України саме батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її прав. Водночас розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України (мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Умови укладеного між сторонами Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сплата аліментів на дітей за яким починається з 03.12.2018, не порушують вимог приведеного законодавства. Станом на 12.02.2019 прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 1626 грн, від 6 до 18 2027 грн, відповідно 50 % становило для дитини віком до 6 років 813 грн, від 6 до 18 1013 грн.

Наряду з цим, посилання позивача на п. 15 Договору, як на пункт, що визначає мінімальний розмір аліментів, не заслуговує на увагу, оскільки даний пункт визначає порядок та умови зменшення розміру виплачуваних аліментів саме за заявою платника, тобто ОСОБА_2 . Крім того, враховуючи виклад п. 15 та інші наведені пункти Договору, даний пункт є суперечливим за своїм змістом, оскільки, зокрема, станом на час укладання Договору, як приклад, даний розмір повинен був бути не менше 8130 грн (1626 х 5).

Предметом даної справи є, зокрема стягнення заборгованості по сплаті аліментів, тобто аліментів згідно п. 3 Договору.

Щодо порядку сплати аліментів, то слід зазначити, що за п. 4, п. 5, п. 6 Договору від 12.02.2019 виплата аліментів здійснюється платником щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця за місяць, в якому здійснюється виплата. Сплата аліментів відповідно до цього Договору починається з 03 грудня 2018 року. Сторони також домовились, що аліменти будуть сплачуватись шляхом їх зарахування на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку. У разі відсутності позивача, закриття рахунку або її відмови від одержання аліментів, відповідач має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу, що буде вважатись належним виконанням умов цього Договору. В порядку, визначеному законодавством, зобов`язання зі сплати аліментів можуть бути виконані достроково шляхом передачі відповідачем у власність дитини нерухомого майна.

Крім того п. 10 Договору, відповідач зобов`язався сплачувати аліменти, а також інші платежі, передбачені цим Договором та Сімейним кодексом України, позивачу своєчасно і у відповідному розмірі, а також своєчасно повідомляти позивачу про зміну свого місця проживання.

В матеріалах справи відсутні будь-які розписки про отримання аліментів, відповідач не передавав суму аліментів в депозит нотаріусу, а посилався на те, що перераховував аліменти на рахунок позивача, спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, із копій платіжних доручень вбачається, що відповідач здійснював перерахунок коштів на рахунок доньки ОСОБА_4 , матері позивача ОСОБА_6 , що не є належним доказом виконання відповідачем договірних зобов`язань зі сплати аліментів, оскільки п. 6 Договору визначає чітку вимогу, що кошти повинні бути перераховані на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку.

Апеляційний суд звертає увагу, що в п. 16, п. 17 Договору визначено, що всі спори, які виникають в процесі виконання цього Договору, та розбіжності в тлумаченні окремих положень цього Договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. За згодою сторін в період дії Договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом Договір може бути розірвано. Одностороння відмові від виконання Договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього Договору вирішується в судовому порядку.

Ні позивач, ні відповідач по справі не надавали доказів вчинення ними дій, визначених п. 16, п. 17 Договору, зокрема доказів вчинення дій направлених на ведення переговорів, тлумачення договору чи оскарження його положень в судовому порядку.

Отже, Договір про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року є чинний та є обов`язковим для виконання його сторонами на визначених у ньому умовах.

Відповідач ОСОБА_2 , в період з 03.12.2018 по 20.10.2019, не здійснював виплати ОСОБА_1 аліментів у розмірі, порядку та на умовах визначених Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 29071,08 грн.

Щодо сплати пені, то апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм гл. 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18), неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18.

Як роз`яснено у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Доказів погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів за спірний період матеріали справи не містять, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), яка за період з 03 грудня 2018 року по 20 жовтня 2019 року становить 8779,90 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються як на договірні зобов`язання, так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання, у ній визначені загальні правила відповідальності за порушення будь якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Враховуючи, що відповідачем порушені умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, розмір заборгованості по сплату аліментів складає 29071,08 грн, за період з 03 грудня 2018 року по 20 жовтня 2019 року, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3% річних у розмірі 769,39 грн та 1451,04 грн інфляційних.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, оскільки останнім не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини.

Таким чином, відповідач, відповідно до вимог ст. ст. 77, 81 ЦПК України не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині задоволених вимог скасуванню із ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Відповідно до підпунктів «б» та «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання апеляційної скарги - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи часткове задоволення позову, в частині, що переглядається, та апеляційної скарги, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Щодо судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги, то слід компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, 1152,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Яцюка Максима Васильовича задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси 01 травня 2023 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені, 3% річних та інфляційних - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 29071,08 грн, 1451,04 грн інфляційних, 3% річних в розмірі 769,39 грн та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 8779,90 грн, а всього 40071,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,4 грн.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, 1152,60 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко