Номер провадження: 22-ц/813/4580/23
Справа № 522/6084/21
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання Виходець А.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Абухіна Р.Д. від 02 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморська державна нотаріальна контора у м.Одеса, Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса, Одеська міська рада.

В обґрунтування заяви зазначив, що після смерті ОСОБА_2 , з якою він проживав однією сім`єю протягом останніх п`яти років до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що зумовило необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 26.07.2014 року по 05.05.2020 року для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Рішенням Приморського районного суду від 02 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса, Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволено.

Встановлено юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу у період з 26.07.2014 року по 05.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі Одеська міська рада, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що справа може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки відсутній спір про право, а заявником доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який має для нього юридичне значення.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.05.2020 року (а.с.14).

Як вказує заявник, з 09.02.2010 року по 05.05.2020 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на акт спільного проживання, завірений КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» від 11.06.2020 року та довідку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №П1-111208-ф/л від 16.06.2020 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.07.2014 по теперішній час.

При цьому, необхідність встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років заявник обґрунтовував необхідністю оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину щодо майна померлої ОСОБА_2 , інших спадкоємців якої немає, а тому зацікавленою особою є Одеська міська рада.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, ключовим показником визначення наявності спору про право у даній справі є наявність суперечностей, відсутність згоди між учасниками даної справи стосовно наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявника шляхом визнання чи заперечення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду як заінтересовану особу до участі у справі залучено Одеську міську раду, яка заперечувала проти встановлення факту спільного проживання.

Крім того, майно, яке залишилось після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців може перейти у власність територіальної громади за місцем її знаходження.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявник просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, на яке може претендувати територіальна громада Одеської міської ради, таким чином наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Вищевикладене не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з положеннями ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення суду повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За вказаних обставин, судове рішення підлягає скасуванню, із залишенням заяви про встановлення юридичного факту без розгляду з підстав оспорювання Одеською міською радою спадкових прав ОСОБА_1 , що свідчить про існування спору про право, у зв`язку з чим заява останнього підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням права пред`явлення позову на загальних підставах.

Згідно з ч.ч. 1, п. 2 ч. 2, п. 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 681,00 грн.

Керуючись ст. ст. 294, 374, 377 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморська державна нотаріальна контора у м.Одеса, Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 681,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2023 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько