Справа № 577/587/23
Провадження № 2/577/270/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

представника заявника Гаман Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовною заявою Дубов`язівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Олександрівська служба у справах дітей Олександрівської селищної ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Дубов`язівська селищна рада, як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 ; зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , стягнути аліменти, на утримання дитини; аліменти стягувати на користь юридичної чи фізичної особи, яка згідно з чинним законодавством буде визнана опікуном дітей: дитину ОСОБА_2 , передати органу опіки та піклування Дубов`язівської селищної ради до влаштування.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 03.11.2016 року. В шлюбі народилися донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.01.2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Відповідно до рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 14.08.2019 р. визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 . Син ОСОБА_2 , 30.03.2019 року проживав разом з матір`ю ОСОБА_1 періодично приїздила до ОСОБА_3 , залишала маленького сина на тривалий період, знову забирала сина ОСОБА_5 та їхала жити в Донецьку область. Протягом періоду проживання сина в с.Чернеча Слобода, мати не телефонувала, здоров`ям дитини не цікавилася. На даний час ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним 3-х річного віку, якого народила після розлучення з ОСОБА_3 від іншого чоловіка. ОСОБА_7 отримує соціальні державні виплати, за рахунок яких утримує свою дитину та себе. В листопаді 2021 року ОСОБА_1 повідомила, що їй важко справлятися з дітьми, тому вона вирішила знову привезти та залишити сина ОСОБА_5 батьку. Оскільки ОСОБА_5 не був ніде прописаний батько ОСОБА_3 приписав його за своєю реєстрацією за згодою матері ОСОБА_1 , та повідомив, що не являється біологічним батьком дитини, не має бажання виховувати, доглядати за сином. До служби у справах дітей із заявою звернулася мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 щодо влаштування сина ОСОБА_5 до Сумського обласного будинку дитини на період подолання складних життєвих обставин. Працівниками служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спілкування з членами родини спостерігалась не прив`язаність батька, діда та баби до ОСОБА_5 . Дитина постійно плаче, занедбана, не доглянута, мала хворобливий вигляд, в брудному одязі. Мати ОСОБА_1 написавши заяву, відразу поїхала в невідомому напрямку. Дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштований до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». За період перебування сина ОСОБА_5 в закладі (більше року), не зважаючи на військовий стан в країні, батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1 дитину не відвідували, не телефонували, не цікавилися станом здоров`я. Сім`я ОСОБА_3 з 2021 року перебувала на обліку Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Дубов`язівської селищної ради» як така, що опинилася в складних життєвих обставинах та перебуває під соціальним супроводом. Батько ОСОБА_3 виховує спільну доньку ОСОБА_8 , яку доглядають бабуся ОСОБА_9 та дідусь ОСОБА_3 , та про сина ОСОБА_5 не бажає вести розмову. Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради (наказ № 73-ОД від 03.12.2021 р.). Причина взяття на облік: батьки самоусунулися від виконання батьківських обов`язків.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.24).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.32).

Представник позивача за довіреністю Гаман Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні погодилась з обставинами викладеними позові, але прохала не позбавляти її батьківських прав, оскільки хоче забрати дитину на виховання.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує, згоден, щоб його позбавили батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 37).

Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в яких просить справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення (а.с.36).

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено судом, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради №204 від 11.11.2021 року дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштований до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.8)

Як вбачається з довідки Чернечослобідського старостинського округу №36/14-19/2 від 10.01.2023 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно характеристики з місця проживання № 35/14-19/2 від 30.01.2023 року ОСОБА_3 був одружений, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою батька, але знаходиться в дитячому будинку-інтернаті м. Суми. Мати ОСОБА_1 проживає в Донецькій області. Прив`язаності у дорослих до ОСОБА_5 немає, взаєморозуміння та відповідальності спеціалісти не побачили. В сім`ю здійснюються виїзди фахівців зі служби у справах дітей. Сім`я перебуває під супроводом у фахівця та на контролі у службі у справах дітей (а.с.17).

З інформації наданої КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» №40/14 від 17.01.52023 року вбачається, що в закладі на вихованні з 11.11.2021 року перебуває малолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на повному державному забезпеченні. За весь час перебування дитини в закладі батько та мати дитину не провідували, не телефонували та не цікавились станом здоров`я дитини (а.с.18)

Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов № 4 від 10.01.2023 року працівниками служби в справах дітей виконкому Дубов`язівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає сім`я ОСОБА_11 встановлено, що на момент обстеження, будинок де проживає родина потребує прибирання, провітрювання, у помешканні тепло, дитина має окреме місце для сну, облаштоване місце для гри, дитина забезпечена одягом та взуттям, але це переважно речі, які були у вжитку. В ході бесіди з ОСОБА_3 він не висловив бажання забрати сина ОСОБА_5 до себе, аргументуючи , що хлопець не є його біологічним сином (а.с.19).

З висновку органу опіки та піклування Дубов`язівської селищної ради № 05 від 25.01.2023 року вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Суд вислухавши представника позивача, відповідача, оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання свого сина ОСОБА_5 , не проявляють батьківської турботи, не турбуються про його фізичний та духовний розвиток, не беруть участі у його вихованні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Наведене в сукупності свідчить про самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Будь-яких об`єктивних причин, які б виправдовували таку поведінку відповідачі та таке їх ставлення до дитини та його виховання протягом досить тривалого часу, суду не наведено. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідністю позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни їх поведінки, суд за їх позовом може поновити батьківські права.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст. 183 СК України).

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, принципу законності та, враховуючи, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дітей з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 та з ОСОБА_3 у розмірі 1/6 з заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на користь осіб чи установ, куди буде влаштована дитина. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дітей.

Стосовно вимоги про стягнення аліментів на користь осіб чи установ, куди буде влаштована дитина, то на підставі ч. 1 ст. 267 ЦПК України, необхідно визначити порядок виконання рішення в цій частині, а саме: визначити, що рішення в частині стягнення аліментів слід виконувати на користь осіб чи установ, куди будуть влаштовані неповнолітні діти, та у випадку їх відмови від отримання аліментів, стягнення проводити на особистий рахунок дітей у відділенні Державного Ощадного банку України, одночасно зобов`язавши орган опіки та піклування Конотопської міської ради у випадку настання цих обставин, відкрити зазначений особистий рахунок у місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивача звільнено від його сплати при подачі позову на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 67, 75 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дубов`язівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Олександрівська служба у справах дітей Олександрівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, що самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таку, що самоусунулася від виконання батьківських обов`язків.

Дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування Дубов`язівської селищної ради для подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, яка згідно чинного законодавства буде опікуном дитини, починаючи стягування з 03.02.2023 року до його повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, яка згідно чинного законодавства буде опікуном дитини, починаючи стягування з 03.02.2023 року до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі по 536,80 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Дубов`язівська селищна рада, юридична адреса: смт. Дубов`язівка, вул. В.Глуховця, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , мешканка АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Олександрівська служба у справах дітей Олександрівської селищної ради, юридична адреса: смт. Олександрівка, вул. Олександра Невського,3 Краматорського району Донецької області, .

Повний текст рішення виготовлений 01 травня 2023 року.

Суддя Рідзевська І. О.