ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/773/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Бершадська Г.В.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

представника КНП «Золотниківська районна лікарня» Бочана І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/11759/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Пасічник Андрій Зіновійович на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2023 року, постановлену суддею Герчаківською О. Я. дату складення повного тексту не зазначено у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Золотниківська районна лікарня» Золотниківської сільської ради про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до КНП «Золотниківська районна лікарня» Золотниківської сільської ради про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до КНП «Золотниківська районна лікарня» Золотниківської сільської ради про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернуто позивачу.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, представник позивача адвокат Пасічник А.З. подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 10.07.2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначив, що підставою для повернення позовної заяви були вказані в ухвалі суду від 05.07.2023 року недоліки, якою позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з неподанням до позовної заяви доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Однак судом не враховано положення ч.2 ст. 177 ЦПК України, згідно якої правила щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також правовідносин про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального порушення, чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи без їх участі. Зазначив, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представника КНП «Золотниківська районна лікарня» Золотниківської сільської ради апеляційну скаргу не визнав та вважає ухвалу суду законною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Із матеріалів справи видно, що в червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом який виникає з трудових правовідносин. Дана позовна заява була подана в електронному вигляді засобами системи «Електронний суд».

Ухвалою судді від 05.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до КНП «Золотниківська районна лікарня» Золотниківської сільської ради про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху у зв`язку з недотриманням обов`язку надати суду доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

На виконання даної ухвали від позивача надійшло клопотання про врахування положень ч. 2 ст. 177 ЦПК України.

У подальшому, ухвалою від 10.07.2023 року позову заяву ОСОБА_1 було повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Суд в оскаржуваному судовому рішенні виснував, що суд погоджується із позицією представника позивача, що згідно ч. 2 ст. 177 ЦПК України, правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин.

При цьому, доводи адвоката Пасічника А. З. про те, що ні позивачка ні її представник, відповідно до ч. 2 ст. 177 ЦПК України, мають право не подавати копії позову із додатками для інших учасників справи на думку судді є необґрунтованими, оскільки правила цієї норми стосуються подання копій документів, що додаються до позовної заяви, а не самої позовної заяви, копії якої, відповідно до кількості учасників справи, обов`язково додаються до неї.

Колегія суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також визначено право особи на доступ до правосуддя. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановивши, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, ухвалою від 05.07.2023 року вказану позовну заяву залишив без руху, та надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

07.07.2023 року, на виконання вимог ухвали суду від 05.07.2023 року представник позивача - адвокат Пасічник А.З. надав клопотання про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, що виник з трудових правовідносин, тому обов`язку надсилати копії документів, що долучені до позову у сторони позивача відсутній.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Частиною 2 ст. 177 ЦПК України передбачено виключення, а саме: правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

Крім того, слід зазначити, що ч. ч. 1 ,2 ст. 174 ЦПК України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Слід звернути увагу, що відповідно до приписів указаної норми, із урахуванням обов`язку суду направити копію позову та доданих документів відповідачу у разі відкриття провадження у справі, повернення позовної заяви, з підстав, визначених в оскаржуваній ухвалі представляє собою по суті надмірний формалізм у тлумаченні національного процесуального законодавства, чим обмежується доступ позивача до правосуддя.

Згідно пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанції, як така що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню і з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2023 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31.08.2023 року.

Головуюча

Судді