Справа № 308/6751/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

26.04.2023 року разом з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яку мотивовано тим, що з підставою для звернення до суду стала та обставина, що 19 серпня 2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до п. 1 попереднього договору, сторони зобов`язуються в строк до 19.08.2024 року укласти та нотарільно посвідчити договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :30:001:0177, на умовах і в порядку, встановлених цим попереднім договором. Згідно з п. 2.4 попереднього договору, земельна ділянка щодо якої укладається цей договір, продається за суму 675 000 гривень, що становить еквівалент 25 000 доларів США, за комерційним курсом банків міста Ужгорода на 19.08.2021 року. Пунктом 3 попереднього договору сторони дійшли згоди, що для забезпечення виконання передбаченого вище зобов`язання покупець передав, а продавець отримав завдаток в сумі 337500,00 гривень, що становить еквівалент 12500 доларів США, за комерційним курсом банків міста Ужгорода на 19.08.2021 року в рахунок належних йому 675000 гривень, які покупець повинен сплатити продавцю при купівлі належної земельної ділянки, вказаної в п. 1 договору. Відповідно до п.11 попереднього договору сторони визнають, що у випадку, якщо невиконання договору купівлі - продажу земельної ділянки, вказаної в пункті 1 договору, станеться з вини покупця, то сума завдатку залишається у продавця і не підлягає поверненню. Сторони визнають, що у випадку, якщо договір купівлі - продажу земельної ділянки, не буде укладений та нотаріально посвідчений, з вини продавця, у строки вказані в п.1, то він зобов`язаний повернути покупцю суму, що становить 675 000 гривень, що еквівалентно 25 000 доларів США, за комерційним курсом банків м. Ужгорода. Зазначає, що 06.10.2022 року покупець направив продавцю лист - пропозицію, в якому запропонував о 10 год. 17.10.2022 року укласти основний договір купівлі - продажу вищевказаної земельної ділянки в приміщенні нотаріальної контори в АДРЕСА_1 , приватний нотаріус Селехман О.А. Даний лист отриманий відповідачем 14.10.2022 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Як вбачається з свідоцтва від 17 жовтня 2022 року, яке складене приватним нотаріусом Селехман О.А., останній засвідчив, що ОСОБА_1 17.10.2022 року з 10 год. по 10 год. 20 хв., знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке є робочим місцем приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. Всупереч вищенаведеним умовам попереднього договору, станом і на дату звернення з позовом до суду основний договір не укладено та суму завдатку відповідачем не повернуто. Таким чином, відповідно до умов попереднього договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу кошти в розмірі 25 000 доларів США. При тому, нещодавно позивачу стало відомо, що відповідач намагається позбутися всього належного йому майна і цим самим, ухилитись від виконання можливого рішення суду та унеможливити звернення стягнення на його майно. Відтак, є всі достатні підстави побоюватися, що в разі невжиття судом заходів забезпечення позову, відповідач вживатиме заходи щодо відчуження належного йому майна, що з метою ухилення від виконання майбутнього рішення суду, що призведе до порушення законних прав позивача та унеможливлення виконання рішення суду. Вказує, що позивач готовий до зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в розмірі 1000 гривень, з врахуванням того, що даний спір є немайнового характеру. На підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову подав, в тому числі, і дані з інтернету про терміновий продаж даної земельної ділянки від 20.04.2023.

На підставі наведеного, просить вжити заходи забезпечення позову у даній цивільній справі наступним: накласти арешт та заборонити передавати у власність, розпорядження, володіння, користування, оренду громадян чи юридичних осіб, укладати будь - які правочини, вносити до статутного фонду, укладати та підписувати договори оренди, заборонити будь-які дії щодо будівництва земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :30:001:0177 до розгляду даної справи по суті; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, карткові рахунки, цінності та цінне майно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) співмірно до розміру заявлених позовних вимог в сумі 25000 доларів США, що на день звернення до суду еквівалентно 914 215 гривень за курсом НБУ та заборонити його відчуження в будь - який спосіб до розгляду даної справи по суті.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Подана представником позивача заява про забезпечення позову відповідає вимогам, закріпленим статтею 151 ЦПК України.

В силу положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, перевіривши та дослідивши заяву, матеріали справи, доходить наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до зміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З контекстного аналізу зазначених норм закону вбачається, що значення вказаних заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову,зокрема згідно з п. 1 ч. 1 зазначеної статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів спрямованих на їх забезпечення.

При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 218192765; дата формування: 29.07.2020), витягу з Державного земельного кадастру про земельну дялінку № витягу НВ-022 від 06.10.2022 (відомості про обмеження у використанні не зареєстровані), земельна ділянка з кадастровим номером :30:001:0177, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності належить ОСОБА_2 .

Враховуючи заявлені позовні вимоги про стягнення коштів за попереднім договором стосовно земельно ділянки, суд вважає обґрунтовано заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту із забороною розпорядження земельною ділянкою площею 0,10 га, кадастровий номер :30:001:0177.

Суд критично відноситься до вимоги позивача про накладення арешту в межах ціни позову на все рухоме та нерухоме майно відповідача, оскільки позивач не зазначив майно, на яке належить накласти арешт, обгрунтовуючи співмірну вартість такого.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Підстав для обов`язкового встановлення зустрічного забезпечення судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 308/6751/23 за позовною заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів шляхом накладення арешту із забороною розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :30:001:0177, площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_2 .

В задоволенні решти вимог заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Позивач (заявник): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда