Справа № 587/1108/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Черних О.М.

з участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей Сумської РДА (м. Суми, вул. Іллінська, 97) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати не цікавиться дитиною, зовсім з сином не спілкується, не бере участі в його вихованні, розвитку, лікуванні та взагалі в його житті, а тому з метою захистити права та інтереси своєї неповнолітніх дитини позивач вимушений звернутись до суду.

Позивач до суду не з`явився, його представник направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнана в повному обсязі.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської РДА в судове засідання також не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, вважала за можливе задовольнити позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав відповідачки, надала суду обґрунтований висновок.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачка у справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Дитина на даний час проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , який займається його вихованням.

Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2018 року визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_1 разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ,

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Згідно довідок ТОВ «Сумифітофармація» позивач офіційно працевлаштований в даному товаристві, працює на посаді оператора виробничої дільниці, надано довідку про заробітну плату (а.с. 12-13)).

Відповідно до інформації на запит про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , 1992 року народження, ОСОБА_4 , 1967 року народження, ОСОБА_5 , 1973 року народження, ОСОБА_6 , 1989 року народження, ОСОБА_7 , 2021 року народження та ОСОБА_3 , 2016 року народження (а.с. 11).

Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2018 року від з відповідачки були стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.05.2023 року заборгованість складає 161448,55 гривень (а.с. 14).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно висновку служби у справах дітей Сумської РДА № 184/01-17 від 06.06.2023 року, мати ОСОБА_2 жодним чином не позбавлена інформації стосовно місця проживання дитини, позивач не створює перешкод у спілкуванні з сином, але відповідачка не бачила дитину понад два роки. За цей час відповідачка не цікавився життям дитини, не телефонувала, не виявляла бажання приймати участь у її вихованні, місце її перебування не відоме, тому служба у справах дітей вирішила вважати за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42).

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина.

Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Крім того, відповідно до положення ст. 141, 142 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись, ст. ст. 10, 15, 60, 79, 141, 208, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей Сумської РДА (м. Суми, вул. Іллінська, 97) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , - 536 грн. 80 коп. витрат у відшкодування судового збору.

З Державного бюджету повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , - 536 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору у відповідності до положень ст. 142 ЦПК України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних