Справа № 145/1414/22
Провадження №2/145/384/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" серпня 2023 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шпиківської територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Обґрунтовуючи подану позовну заяву посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в селі Сліди Тиврівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 1,85 умовних кадастрових гектара, розташована на території Слідянської сільської ради за межами села. Тітка отримала право на земельну частку (пай) за життя при розпаюванні земель КСП "Подільський край" в селі Сліди. Право померлої на земельну частку (пай) підтверджувалося Державним актом на право колективної власності на землю від 28 грудня 1995 року з додатком №1, в якому під №340 значиться ОСОБА_2 та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 26 грудня 1996 року на її ім`я. На підставі ст.1266 ЦК України вона за правом представлення претендує на спадщину, яка належала б її батькові (рідному брату ОСОБА_2 ) якби він був живим на час відкриття спадщини після її смерті. Спадкоємців попередніх черг немає. Спадщину після смерті вона прийняла в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, так як на час її відкриття постійно проживала з померлою в АДРЕСА_1 . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) не має можливості в зв`язку з тим, що оригінал сертифікату, яким підтверджується право спадкодавця на земельну частку (пай) втрачений та вона не може підтвердити факт спільного проживання з померлою, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив їй.

З урахуванням наведеного, просить суд встановити факт постійного спільного проживання її разом з померлою ОСОБА_2 в селі Сліди до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,85 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Шпиківської ТГ (Слідянської сільської ради за межами села) Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

На розгляд справи позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність.

Представник відповідача на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на ОСОБА_1 .

В свідоцтві про народження батька позивачки батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Згідно повного витягу про народження від 16 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказані - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З копії актового запису про одруження вбачається, що 25 січня 1966 року (актовий запис № 3) ОСОБА_11 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Згідно довідки № 67 від 14 лютого 2022 року Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_2 дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті в АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження від 01 листопада 2022 року, складеного депутатом селищної ради Добровенком С.І. з участю сусідів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , позивачка ОСОБА_1 проживала без реєстрації з серпня 2009 року разом з померлою ОСОБА_2 в селі Сліди, вели спільне господарство.

Право померлої ОСОБА_2 на земельну частку (пай) підтверджувалося Державним актом на право колективної власності на землю від 28 грудня 1995 року з додатком №1, в якому під №340 значиться ОСОБА_2 та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 26 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_2

09 жовтня 2021 року в газеті " Маяк " розміщено оголошення про втрату сертифікату серії НОМЕР_1, виданого 26 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 .

За відомостями з Інформаційної довідки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відділу у Тиврівському районі на території Слідянської сільської ради за межами населеного пункту села Сліди вартість середньої земельної частки (паю) площею 1,85 ум.кад. га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без визначення її в натурі (на місцевості), станом на 01.01.2021 року з врахуванням коефіцієнта індексації становить 48 079, 30 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01 грудня 2022 року, наданої Тиврівською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2 25 жовтня 2012 року заведена спадкова справа

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01 грудня 2022 року, наданої Тиврівською державною нотаріальною конторою, 20 березня 1992 року ОСОБА_2 посвідчено заповіт.

Згідно копії заповіту, померла ОСОБА_2 заповіла усе своє майно своєму сину ОСОБА_17 , 1956 року народження.

Водночас, як вбачається із повного витягу про смерть ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №46 складений виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 на даний час позбавлена можливості довести факт спільного проживання разом зі своєю померлою тіткою ОСОБА_2 , на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про встановлення такого факту.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п.2 вказаного Указу, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) розміром 1,85 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Шпиківської ТГ (Слідянської сільської ради за межами села) Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шпиківської територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з померлою ОСОБА_2 в селі Сліди до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1,85 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Шпиківської ТГ (Слідянської сільської ради за межами села) Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Копилова Л. В.