Провадження № 2/229/1010/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко Л.В., за участі секретаря Шипілової Г.І., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

09.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 20 жовтня 2001 року Виконкомом Красненської сільради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Протягом останніх років стало зрозуміло, що вони абсолютно різні люди, в сім`ї склався дуже важкий моральний клімат, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Все це призвело до того, що шлюб розпався та сім`я фактично припинила своє існування. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Вони припинили спільне подружнє життя, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного, не мають на меті відновлювати подружні відносини. Примирення та збереження шлюбу між сторонами вважає неможливим. У зв`язку з тим, що подальше існування формального шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_5 ». Крім того позивач вказує, що зараз її матеріальний стан не дозволяє їй у повній мірі забезпечити дітей усім необхідним, оскільки вона є пенсіонеркою (вид пенсії: по інвалідності, 2 група, загальне захворювання) та на даний час не працює. Тому, просила стягнути з відповідача на її користь аліментів на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі даної позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що в матеріалах справи міститься заява.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 20 жовтня 2001 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований шлюб Виконкомом Красненської сільради Артемівського району Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20.10.2001 зроблено відповідний актовий запис за № 15. ОСОБА_7 ,після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що примирення та збереження шлюбу між сторонами вважає неможливим, у зв`язку з тим, що подальше існування формального шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згоден.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей.

У відповідності з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення.

Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім`ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам.

Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Отже, враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам.

Крім того, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області.

Судом встановлено, що діти проживають разом з матір`ю позивачем та знаходяться на її утриманні, спору про їх місце проживання на час розгляду справи немає.

Відповідач, являючись батьком дитини, зобов`язаний згідно ст. 180 СК України утримувати її до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги на її утримання дітей не надає.

Згідно зі ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дитину самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дитину, так як працездатний, аліменти на утримання інших дітей не виплачує, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач. А тому позивач довела своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дітей.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з посвідчення серії НОМЕР_4 позивач є інвалідом 2 групи, загальне захворювання, тому звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу та судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн за позовні вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 104, 105, 109, 110, 112, 179-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 20 жовтня 2001 року Виконкомом Красненської сільради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 15.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2023 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2147 /дві тисячі сто сорок сім/ грн 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Cуддя: Л. В. Шевченко