Справа № 442/9149/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/1983/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» Лавріва В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Таскомбанк», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Михайлівни, про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права на нерухоме майно, припинення права власності.

В обґрунтування позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, покликається на те, що 30 квітня 2008 року між ним та Акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», укладено кредитний договір № 034-2008-1358, за мовами якого він отримав у кредит 70 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 10 квітня 2038 року, з процентною ставкою 12,45 % річних. На забезпечення виконання умов кредитного договору між ним, ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Банк Універсальний» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 1409, за умовами якого в іпотеку передано нежитлове приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому йому належить 17/100 частин, а ОСОБА_2 83/100. 23 вересня 2010 року банк направив позичальнику письмову вимогу погасити заборгованість за кредитним договором №034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року в розмірі 67 411,92 дол. США, з яких 583,32 долари США прострочена заборгованість за кредитом, 64361,24 долари США строкова заборгованість за кредитом, 2467,36 заборгованість за нарахованими процентами, яку вимагав повернути протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги. Стверджує, що звернувшись з вимогою про погашення простроченої заборгованості банк достроково припинив дію вищезазначеного кредитного договору, а з моменту дострокового припинення дії кредитного договору до 10 жовтня 2018 року він сплатив 72 895,21 дол. США, незважаючи на те, що на час припинення дії договору така становила 64 555,68 доларів США. 29 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» укладено договір факторингу № НІ-11/2-Ф, за умовами якого до Акціонерного товариства «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року. Зазначає, що судовими рішеннями у справі № 442/8640/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу встановлено, що заборгованість за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року становить 46 253,30 доларів США. Вважає, що зобов`язання за кредитним договором №034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року припинено, оскільки вся сума заборгованості погашена, а відтак, він виконав в повному обсязі свої зобов`язання за умовами кредитного договору. Вказує, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. як державник реєстратор безпідставно здійснила державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Акціонерним товариством «Таскомбанк» на підставі договору іпотеки № 1409 від 30 квітня 2008 року та договору про відступлення права вимоги від 29 квітня 2021 року, оскільки іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Наголошує, що він виконав зобов`язання за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року, а право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає лише у разі неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Крім того, ОСОБА_2 , яка є іпотекодавцем не отримувала письмової вимоги від іпотекодержателя про усунення порушень, а відсутність доказів отримання такої вимоги є підставою для прийняття державним реєстратором рішення про відмову у реєстрації речового права.

З наведених підстав просить:

-скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року права приватної власності за AT «Таскомбанк» на нежитлове приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020; підстава для реєстрації договір іпотеки від 30.04.2008 року за реєстровим номером 1409, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. та договір про відступлення прав за договорами забезпечення від 29.04.2021 року за №1120, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та припинити право власності AT «Таскомбанк» на вказане приміщення;

-скасувати реєстрацію запису про іпотеку, номер запису 44583778 (перенесено із запис 41822839), час державної реєстрації 30.04.2008 року; підстава реєстрації - договір іпотеки серія ,номер 1409, виданий 30.04.2008 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. та договір про відступлення прав за договорами забезпечення від 29.04.2021 року за №1120, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61068960 від 22.10.2021 року, приватний нотаріус Дерев`янко Лідія Миколіївна, Львівський міський нотаріальний округ; опис предмета іпотеки загальна площа 104,1кв.м. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та скасувати запис про обтяження номер 44584011; державний реєстратор приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна; рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 61068960 від 22.10.2021 року, вид обтяження - заборона на нерухоме майно; особа майно якої обтяжується - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

-визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року права приватної власності за AT «Таскомбанк» нежитлове приміщення загальною площею 104,1кв.м. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020; підстава для реєстрації договір іпотеки від 30.04.2008 року за реєстровим номером 1409, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. та договір про відступлення прав за договорами забезпечення від 29.04.2021 року за №1120, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та припинено право власності AT «Таскомбанк» на вказане приміщення.

Скасовано реєстрацію запису про іпотеку, номер запису 44583778 (перенесено із запис 41822839), час державної реєстрації 30.04.2008 року; підстава реєстрації - договір іпотеки серія ,номер 1409, виданий 30.04.2008 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. та договір про відступлення прав за договорами забезпечення від 29.04.2021 року за №1120, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61068960 від 22.10.2021 року, приватний нотаріус Дерев`янко Лідія Миколіївна, Львівський міський нотаріальний округ; опис предмета іпотеки загальна площа 104,1кв.м. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та скасовано запис про обтяження номер 44584011; державний реєстратор приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна; рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 61068960 від 22.10.2021 року, вид обтяження - заборона на нерухоме майно; особа майно якої обтяжується - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 1362 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржило Акціонерне товариство «Таскомбанк», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що в умовах воєнного стану справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників справи, відтак, розглянувши справу без участі його представника, суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, не надавши можливості бути присутнім при розгляді справи, ігноруючи принцип змагальності учасників судового процесу. Зазначає, що, крім задоволення позовних вимог, суд першої інстанції також визнав за позивачем право власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення, загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , вийшовши за межі позовних вимог у даній справі, чим порушено принцип диспозитивності. Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності заборгованості позивача за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року є безпідставним, оскільки позивач порушував взяті на себе зобов`язання за умовами кредитного договору, належним чином не погашаючи заборгованість, тому банк правомірно нараховував відсотки на фактичний залишок заборгованості, зважаючи на те, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Звертає увагу, що досудова вимога банку від 23 вересня 2010 року втратила чинність відповідно до пункту 4 частини 10 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та умов кредитного договору, оскільки позичальник вносив щомісячні платежі за кредитом, а відтак, не було підстав достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вказує, що ОСОБА_1 знав про наміри банку звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки він отримав повідомлення-вимогу від банку та, яка була надіслана також іпотекодавцю ОСОБА_2 , однак не отримана нею з причин, незалежних від банку, відтак, банком було дотримано вимоги чинного законодавства щодо повідомлення іпотекодавця про порушення основного зобов`язання позичальником. Наголошує, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки проведена у відповідності до норм чинного на той час законодавства, оскільки банком надано повний пакет необхідних документів, передбачений п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, в тому числі і звіт про визначення ринкової вартості предмету іпотеки. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» Лавріва В.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, сплативши заборгованість у 2017-2018 роках, відтак, АТ «Таскомбанк» станом на 22.10.2021 року не набуло права вимоги до позивача, як до позичальника, так і до іпотекодавців, що свідчить про безпідставну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за відповідачем, а відтак, така підлягає скасуванню, що свідчить про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення, загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (п. 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 1404, за умовами якого ОСОБА_2 відчужила ОСОБА_1 17/100 ідеальних часток нежитлового приміщення, що знаходиться під АДРЕСА_1 .

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18681219 від 30 квітня 2008 року, виданим Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу № 1404 від 30 квітня 2008 року за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на 17/100 часток нежилого приміщення АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що 30 квітня 2008 року між Акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 034-2008-1358, за мовами якого позичальник отримав у кредит 70 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 10 квітня 2038 року, з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 12,45 % річних.

Крім того, 30 квітня 2008 року на забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манззілевською Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 1409, за умовами якого в іпотеку передано нежитлове приміщення загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцям на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О., за яким ОСОБА_2 належить 83/100 ідеальних частки нежитлового приміщення, та договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення від 30 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., за яким ОСОБА_1 належить 17/100 ідеальних часток нежитлового приміщення.

Відповідно до п. 2.1.1 договору іпотеки від 30 квітня 2008 року у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань за умовами кредитного договору № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 5.1.1 договору іпотеки від 30 квітня 2008 року передбачено, що сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору факторингу № НI-11/2-Ф від 29 квітня 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та Акціонерним товариством «Таскомбанк», до Акціонерного товариства «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року.

15 липня 2021 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» надіслало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення-вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору, в якому вимагало від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в тридцятиденний строк виконати порушене зобов`язання за кредитним договором в розмірі 59 893,06 доларів США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ на день платежу, з яких 43 633,61 доларів США заборгованість за основним боргом, в тому числі простроченим, а 16 259,45 доларів США заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, повідомлено, що у разі невиконання або невчасного виконання цієї вимоги з метою стягнення вищезазначеної суми заборгованості за кредитним договором, Акціонерне товариство «Таскомбанк» буде вимушене звернути стягнення на передане іпотеку майно, а саме ,нежиле приміщення загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться під АДРЕСА_1 .

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що повідомлення-вимогу від 15 липня 2021 року ОСОБА_1 отримав 03 серпня 2021 року.

Разом з тим, ОСОБА_2 не отримала повідомлення-вимогу від 15 липня 2021 року, оскільки надісланий на її адресу конверт повернувся відправнику із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання».

16 серпня 2021 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» повторно надіслало ОСОБА_2 повідомлення-вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору, однак, конверт вдруге повернувся відправнику із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання».

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на адресу АТ «Таскомбанк» заперечення на повідомлення-вимогу про усунення порушення основного зобов`язання від 15 липня 2021 року № 11487/70.2.2, в якому повідомив про наявність спору щодо нарахованої заборгованості у справі № 442/8640/18, зазначив, що він сплатив 74 789,06 доларів США у погашення заборгованості, відтак, у нього відсутня заборгованість за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року.

Частиною першою статі 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скориставшись передбаченим договором іпотеки від 30 квітня 2008 року застереженням про можливість задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, АТ «Таскомбанк» вчинило дії, спрямовані на набуття права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку на підставі іпотечного договору.

Рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, за Aкціонерним товариством «Таскомбанк» .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 284947334 від 16 листопада 2021 року вбачається, що 20 жовтня 2021 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. на підставі договору іпотеки № 1409 від 30 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., та договору про відступлення прав за договорами забезпечення № 1120 від 29 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М., прийняла рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року, що стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Таскомбанк».

Підставою реєстрації за АТ «Таскомбанк» права власності на спірне нерухоме майно є іпотечний договір № 1409, за яким іпотекодавцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а іпотекодержателем АТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк».

Тобто між позивачем та АТ «Таскомбанк» наявні договірні відносини (іпотечний договір № 1409), які регулюють звернення стягнення на спірне нерухоме майно.

Разом з тим, спірне нерухоме майно не відчужувалось третім особам, на момент звернення позивача з позовом та розгляду справи право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за АТ «Таскомбанк».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV).

У частині третій статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Тобто державна реєстрація права власності закріплена законом як елемент позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення

Якщо позивач (іпотекодавець) вважає порушеними свої права на предмет іпотеки внаслідок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем, він може вимагати відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). Цей спосіб захисту застосовується у випадку вчинення однією із сторін правопорушення, в результаті чого порушені права та законні інтереси іншої сторони. При цьому позивач повинен довести, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено всупереч вимогам закону, тобто з порушенням прав позивача.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2018 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року у справі № 442/8640/18 у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року - скасовано.

Постановлено нове судове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 46 253,30 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 29 270,65 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року постанову Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті постанову Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року залишено без змін.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 10 травня 2023 року, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк», залишено без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк», до ОСОБА_1 залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року, оскільки в період з 10 листопада 2010 року по 10 жовтня 2018 року, він вносив грошові кошти в сумі 72895,21 доларів США, в рахунок погашення залишку по кредиту в сумі 64555,68 доларів США, з чим погодився Верховний Суд, залишаючи без змін постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на момент звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1 виконав в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року.

Разом з тим, як умовами договору іпотеки від 30 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1409, так і нормами Закону України «Про іпотеку» передбачено, що право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає лише у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання.

Враховуючи те, що у АТ «Таскомбанк» не виникло права на звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року права приватної власності за AT «Таскомбанк» на нежитлове приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, та припинення права власності AT «Таскомбанк» на вищезазначене приміщення.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).

Оскільки погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року припинило основне зобов`язання, забезпечене іпотекою, наслідком чого стало припинення іпотеки,зважаючи на її похідний характер, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування реєстрації запису про іпотеку, номер запису 44583778 (перенесено із запис 41822839), час державної реєстрації 30.04.2008 року; підстава реєстрації - договір іпотеки серія ,номер 1409, виданий 30.04.2008 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. та договір про відступлення прав за договорами забезпечення від 29.04.2021 року за №1120, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61068960 від 22.10.2021 року, приватний нотаріус Дерев`янко Лідія Миколіївна, Львівський міський нотаріальний округ; опис предмета іпотеки загальна площа 104,1кв.м. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та скасовано запис про обтяження номер 44584011; державний реєстратор приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна; рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 61068960 від 22.10.2021 року, вид обтяження - заборона на нерухоме майно; особа майно якої обтяжується - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

При цьому, абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Оскільки порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за АТ «Таскомбанк», скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. про державну реєстрацію прав від 22.10.2021 року опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.

Отже, правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер, оскільки виникли на підставі договору іпотеки, таке майно не було відчужено третім особам, а відтак, задоволення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. оспорюваного рішення.

Таким чином, скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року права приватної власності за AT «Таскомбанк» на нежитлове приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, забезпечує ефективний захист і не потребує в такому випадку додаткового визнання за ОСОБА_1 права власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення, загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2022 року в частині визнання за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права власності на 17/100 ідеальних частин нежитлового приміщення, загальною площею 104,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 скасувати та ухвалити в цій частині вимог постанову про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28.08.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк