Провадження №2/359/353/2023
Справа №359/1911/22
21 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовоу засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Бориспільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області до ОСОБА_1 , третя особа: громадська організація садівницьке товариство «Економіст» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою,-
І. Зміст позовних вимог.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.47-48).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.97).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
ІІІ. Ставлення учасників справи до позовних вимог.
Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Гайфуліна Н.П. підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Золочівський сільський голова направив до суду заяву, якою просив задовольнити пред`явлений позов у повному обсязі та розглянути цивільну справу без присутності представника сільської ради.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.108).
Представник ГО «СТ «Економіст» також підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.12 «Землі водного фонду» ЗК України та главою 18 «Користування землями водного фонду. Водоохоронні зони та зони санітарної охорони» розділу IV «Охорона вод» ВК України.
V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.
а. норми матеріального права
Згідно з п.д) ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п.«б» ч.1 ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.
Згідно з ч.2 ст.88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
Згідно з ч.13 ст.88 ВК України громадянам забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон та зон особливого режиму використання земель, а також земельних ділянок, на яких розташовані: гідротехнічні, гідрометричні споруди; об`єкти підвищеної небезпеки; пансіонати, об`єкти реабілітації, спорту, санаторії та інші лікувально-оздоровчі заклади, дитячі оздоровчі табори, що мають відповідні передбачені законом документи на споруди та на провадження відповідної діяльності; об`єкти природно-заповідного фонду; об`єкти культурної спадщини.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної постанові від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13, заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст.59 цього Кодексу.
За змістом правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №469/1393/16-ц, Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-16цс14 та від 24 грудня 2014 року у справі №6-206цс14, існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене законом (ст.88 ВК України), а тому відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність останньої, оскільки її розміри встановлені законом.
Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №469/1393/16-ц зазначено, що системний аналіз норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки, за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги, необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №486 від 08.05.1996 року. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у ст.59 ЗК України, суперечить нормам ст.ст.83, 84 цього Кодексу.
б. норми процесуального права.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про набуття земельної ділянки у власність ОСОБА_1 з порушенням положення ст.84 ЗК України ст.88 ВК України. Оскільки, вказана ділянка за чинним законодавством не може бути передана у приватну власність громадян. Відповідачем не надано жодних інших доказів або доводів, які б суперечили наведеному або спростовували їх.
VІІ. Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжного доручення №182 від 01 лютого 2022 року (а.с.22) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Київською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 4962 гривень. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір у розмірі 4962 гривень.
На підставі викладеного та керуючись п.«б» ч.1 ст.58, п.д) ч.4 ст.84 ЗК України,ч.2 та ч.13 ст.88, п.4 ч.2 ст.89 ВК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 користь Київської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 4962 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного рішення суду 30 березня 2023 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський