Справа № 367/5372/18
Провадження №2/367/365/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві позивач вказує, що 02.08.2017 року близько 09год. 10хв., водій велосипеда ОСОБА_2 , керуючи власним велосипедом в м. Ірпінь по вул. Соборна в напрямку вул. Садова, при виїзді на перехрестя зазначених вулиць, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, не надав перевагу в русі автомобілю MITSUBISHI COLT д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому та під його керуванням, рухався по вул. Садова на зелений сигнал світлофора, в наслідок чого відбулося зіткнення. При зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 26 жовтня 2017 року, величина матеріальних збитків, завданих його автомобілю становить 17146,40грн., вартість проведення цієї експертизи становить 1500 грн., витрати на правову допомогу складають 3000 грн. Ірпінським міським судом Київської області було встановлено, що відповідач своїми діями вчинив, адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пощкодження транспортного засобу та іншого майна. 02.08.2017 року викладені факти та обставини Ірпінським міським судом Київської області були встановлені у судовому засіданні в ході адміністративного провадження вина відповідача була встановлена та він за скоєну ДТП був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім матеріальних збитків, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, який пережив під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час знаходився за кермом свого автомобіля. Він дуже глибоко пережив завдання пошкоджень транспортному засобу. Для відновлення нормального душевного стану йому потрібен був час. До того ж, відмова відповідача на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Йому потрібен був час для поїздок в органи поліції, до Ірпінського міського суду Київської області, звернення до оцінювача для визначення вартості поновлювальних робіт. До негативних наслідків також відносить непередбачені витрати на паливо, яке було потрібно для поїздок з смт. Маневичі, Волинської обл., де він мешкає до м. Ірпеня, Київської обл. Всі десять місяців він нервував з приводу поновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Весь цей час його увагу забирають пошуки експерта-оцінювача та ремонтника. Зважаючи на викладене, моральну шкоду оцінює у розмірі шести прожиткових мінімумів, встановлених на момент ДТП: 9744,00грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь: 9744,00грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями, 17146,40 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, 1500 гривень за відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків та стягнути сплачені судові витрати (судовий збір) у розмірі 1409,60грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив задовольнити вимоги у повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови, 02.08.2017 року о 09 год. 10 хв. в м. Ірпені, по вул. Соборній, ОСОБА_2 , рухаючись на велосипеді проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора з пер. вул. Садова, де допустив зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI» н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Садова на дозволений зелений сигнал світлофора, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.7.3 (с) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненому правопорушенні визнав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля «MITSUBISHI COLT» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Згідно акта ФОП « ОСОБА_3 » (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ № 645/15 від 27.05.2015 року) № 20171026/01 від 26 жовтня 2017 року автотоварознавчого дослідження дорожньо-транспортного засобу легкового автомобілю марки MITSUBISHI модель COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_1 ринкова вартість автомобіля марки MITSUBISHI модель COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 26 жовтня 2017 року, з урахуванням ПДВ, складає 157 813,60грн.; вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, що дорівнює матеріальному збитку, заподіяному власнику, станом на 26 жовтня 2017 року, з урахуванням ПДВ, складає: 17 146,40грн.; матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки MITSUBISHI модель COLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, дорівнює вартості відновлювального ремонту, і становить 17 146,40грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 12 вересня 2017 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають.

Таким чином матеріальна шкода спричинена ОСОБА_1 яка підлягає стягненню з відповідача складає 17 146,40грн.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17 146,60грн.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів щодо оплати послуг за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків, тому вимога щодо стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 1 500грн за відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків є необґрунтованою та недоведеною, а тому не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з ОСОБА_2 грошової суми 1500грн за відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пункт 3 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 2 частини 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд погоджується з тим, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач зазнав страждання та стрес. Крім того, втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати час та кошти для пересування, поїздки на СТО, до страхової компанії, експертів, до інших органів з метою визначення вартості відновлювальних робіт, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. Враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 2 000 гривень.

Щодо вимоги стягнення витрат на правничу допомогу. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи не міститься жодних доказів, в тому числі і договору про надання юридичних послуг, укладеного з адвокатом щодо отримання правової допомоги ОСОБА_1 по справі про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП з ОСОБА_2 . Відсутність документального підтвердження отримання правової допомоги та понесення витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1409,60грн.

Керуючись ст. 1-12, 76-81, 95, 141, 263-265, 268, 282-284, 354 ЦПК України, ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 17 146,40грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 моральної шкоди у розмірі 2 000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 1409,60грн.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза