РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/389/23
Провадження № 2/941/189/23

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі Фатьяновій А.І.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в смт.Петрове Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду та просить встановити факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являвся її батьком; також встановити факт належності того, що договір купівлі-продажу будинку, посвідчений Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області від 14 грудня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданий на ОСОБА_3 , належав ОСОБА_3 ; крім цього, визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка(батька позивачки), однак не оформила спадкових прав.

Представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі та участі позивача.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю.

Ухвалою судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2023 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , про що мається копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.01.2020 року Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.9). Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок.

З метою оформлення спадщини позивачка та відповідач звернулись до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, під час перегляду документів було виявлено, що між померлою ОСОБА_4 та заявниками неможливо встановити родинний зв`язок, в зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області №941/806/20 від 13.07.2020 року(а.с.21) встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Після встановлення факту родинних відносин, сторони при оформленні спадщини дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримує брат позивачки ОСОБА_2 , а житловий будинок із присадибною земельною ділянкою та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства отримує позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується договором про поділ спадщини(а.с.22), а також свідоцтвами про право на спадщину за законом(а.с.23-25).

Однак, що стосується спадкового майна у вигляді житлового будинку, то нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також не включив його в договір про поділ спадщини, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій №49/02-31 від 25.01.2023 року(а.с.12), мотивуючи тим, що житловий будинок належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого за законом була дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно свідоцтв про смерть батьків позивачки вбачається, що прізвище батька вказано ОСОБА_6 (а.с.8), а матірі ОСОБА_7 (а.с.9), в договорі купівлі-продажу житлового будинку(а.с.13-14), прізвище батька вказано ОСОБА_7 , а в відомостях з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб(а.с.11) є запис про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , крім цього, право власності на житловий будинок в БТІ не зареєстровано, що підтверджується архівною довідкою №65 від 03.10.2022 року(а.с.20), а тому позивачці було рекомендовано звернутись до суду.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області №941/806/20 від 13.07.2020 року(а.с.21) встановлено, що зі свідоцтва про шлюб батьків серії НОМЕР_2 від 31.08.1964 року, вбачається, що їх прізвище на російській мові вказано " ОСОБА_6 ". З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №4 від 14.03.2023 року, вбачається, що їх прізвище вже на українській мові вказано " ОСОБА_6 "(а.с.11). Зі свідоцтва про смерть батька позивачки серії НОМЕР_3 від 07.05.1994 року(а.с.8), його прізвище вказано " ОСОБА_6 ". У свідоцтві про народження позивачки серії НОМЕР_4 від 11.06.1970 року(а.с.6), прізвище заявниці вказане на українській мові " ОСОБА_6 ". 07.10.2000 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 07.10.2000 року Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.6), при цьому дошлюбне прізвище заявниці вказано " ОСОБА_7 ". В зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища позивачки в свідоцтві про народження та прізвища матері в свідоцтві про смерть, вищевказаним рішенням Петрівського районного суду встановлювався факт родинних відносин.

Родинні відносини з батьком позивачки прослідковуються документально та не потребують підтвердженням свідків.

Прізвище батьків, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №4 від 14.03.2023 року(а.с.11) вказано " ОСОБА_6 ", тобто так само, як і в свідоцтві про народження позивачки.

Вбачається, що помилку в перекладі прізвища було допущено при отриманні паспорта позивачкою громадянина України та вказано прізвище " ОСОБА_7 ", що випливає зі свідоцтва про шлюб позивачки, в якому прізвище позивачки співпадає з написанням прізвища матері позивачки в свідоцтві про смерть, однак різниться з прізвищем батька, яке вказано в його свідоцтві про смерть. Але прізвище батька та позивачки співпадають у її свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть батька, а також у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу.

З урахуванням вищевикладеного, можна дійти висновку, що родинні стосунки фактично прослідковуються, а різниця в написанні прізвища, є ніщо іншим, ніж помилка в його перекладі з російської мови.

Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід зазначити наступне. З договору купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області від 14 грудня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, прізвище батька позивачки вказано ОСОБА_3 , а згідно свідоцтва про смерть батька серії НОМЕР_3 від 07.05.1994 року(а.с.8), його прізвище вказано " ОСОБА_6 ".

В зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть є остаточним документом, що ідентифікує померлу особу, доцільно встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що договір купівлі-продажу будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 14 грудня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, виданий на ім`я ОСОБА_3 , належав ОСОБА_3 .

Також, згідно ч.3 п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України 2003 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року №4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", встановлено, що передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Оскільки, як зазначив нотаріус у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії мати позивачки прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті чоловіка, вважаємо, що позивачка має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке належало її батьку.

Відповідно до абзацу 3 п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абзацу 2 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Як вбачається з вищевикладеного, позивачка в порядку передбаченому законом намагалась переоформити спадщину, але в зв`язку з тим, що наявні помилки в написанні прізвищ батьків позивачки, а також враховуючи що право власності на житловий будинок не зареєстровано та в зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, змушена звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до положення п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, шо зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення та надає можливість в повній мірі реалізувати своє право на власність.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В порядку, передбаченому ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

На підставі ст.ст.392, 1218, 1268 ЦК України, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, ст.548, ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), та керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 273, 319ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 являвся батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт належності того, що договір купівлі-продажу будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 14 грудня 1988 року, зареєстрований в реєстрі за №23, виданий на ім`я ОСОБА_3 , належав ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Ю. В. Шаєнко