УХВАЛА

08 червня 2023 року

м. Київ

справа № 727/9591/19

провадження № 61-4311ск23

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Псарюком Віктором Петровичем, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2022 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Український інноваційний Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Столицяінвест-2008», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, реєстратор комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості і бізнесу» Жар Ілля Георгійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю,

ВСТАНОВИВ :

21 березня 2023 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення та просить поновити строк, посилаючись на те, що з 2022 року він перебуває за кордоном; ознайомився з матеріалами справи лише 13 березня 2023 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією розписки.

В ухвалі Верховного Суду від 12 квітня 2023 року, якою касаційну скаргу залишено без руху, зазначено, що:

вказані обставини не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження у розумінні вимог статті 390 ЦПК України;

ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів на підтвердження того, що апеляційний суд не надсилав (не видав) йому копію судового рішення (конверт, копії матеріалів справи, довідка суду, тощо) або докази на підтвердження дати отримання оскарженої постанови, на підставі яких він мав би право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України;

протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

01 червня 2023 року на виконання вимог указаної ухвали адвокат Псарюк В. П. подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначає, що:

ОСОБА_1 перебуває за кордоном з 2022 року;

рішення отримано представником 13 березня 2023 року, що підтверджується розпискою у матеріалах справи;

справа перебуває у Верховному Суді, а тому довідку про не отримання копії оскарженої постанови адвокат не може надати;

докази відсутності вручення скаржнику постанови надати не можливо, оскільки такого факту не існувало.

Ураховуючи, що касаційна скарга залишалася без руху ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року для подачі доказів про порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (конверт, копії матеріалів справи, довідка суду, тощо) або доказів на підтвердження дати отримання оскарженої постанови, на підставі яких ОСОБА_1 мав би право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України, проте, його адвокат такі докази не надав, тобто вимоги вказаної ухвали не виконано, а тому наявні передбачені частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України підстави для повернення касаційної скарги особі, яка її подала.

Посилання на те, що справа перебуває у Верховному Суді, не беруться до уваги, оскільки докази на підтвердження вказаних осбставин адвокат не надав, а відповідно до автоматизованої системи документообігу Верховного Суду справу № 727/9591/19 25 квітня 2023 року передано для відправки до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, єспл, ВІД 18 ЖОВТНЯ 2005 РОКУ). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної вищезначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Псарюком Віктором Петровичем, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2022 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко