Справа № 473/514/23
РІШЕННЯ

іменем України

"29" березня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

встановив

в лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з навчанням у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення нею навчання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3 . Повнолітня дочка навчається у Харківському державному автотранспортному фаховому коледжі на денній формі навчання з 01.09.2021 року. Строк закінчення навчання 30.06.2024 рік.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Тому позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення нею навчання.

Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, на адресу суду представник позивача надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності заявлені позовні вимоги визнають частково в розмірі 1/10 частини його заробітку відповідно до відзиву на позовну заяву. На думку відповідача, матеріалами справи доведено його незадовільне матеріальне становище, враховуючи хворобу матері та борги.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 01 серпня 2006 року).

Повнолітня дочка ОСОБА_3 навчається у Харківському державному автотранспортному фаховому коледжі на денній формі навчання з 01.09.2021 року. Строк закінчення навчання 30.06.2024 рік, що підтверджується довідкою від 26.12.2022 року № 831/22-ДВС.

У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до довідки Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 06.02.2023 року повнолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 досягла віку, який перевищує 18, але її вік є меншим 23 років, вона продовжує навчання на денній формі навчання в навчальному закладі, у зв`язку із чим, потребує матеріальної допомоги, відповідач є її батьком та в нього наявна можливість надавати матеріальну допомогу доньці.

В судовому засіданні не було встановлено підстав, які б свідчили про неможливість відповідача ОСОБА_2 утримувати свою повнолітню дочку.

Матеріали справи свідчать про те, що на даний час відповідач є воєнним пенсіонером, отримує прибуток у виді пенсії, розмір якої становить 12232 грн., інших осіб на утриманні не має, аліментів на користь інших осіб не сплачує.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходить його мати, суд відхиляє, так як відповідачем не надано достатньої кількості безспірних належних та допустимих доказів цього з урахуванням того, що він проживає разом з матір`ю, крім того, відповідачем не було надано суду доказів про розмір пенсії, яку отримує його мати. Відсутні в матеріалах справи також докази стягнення з нього на користь матері аліментів за рішенням суду чи утримання їх за його заявою. Посилаючись на незадовільний стан здоров`я матері, у зв`язку з чим вона потребує лікування, відповідачем не надано доказів витрат, які він уже поніс чи які необхідно понести на її лікування.

Не надано належних доказів також незадовільного стану здоров`я самого відповідача та витрат на його лікування. Критично суд ставиться також до того, що відповідачем отримано кредит саме для особистого лікування та лікування матері, так як в договорі про споживчий кредит № 273_015 від 16 листопада 2021р. не зазначено, що він видається на ці цілі.

З врахуванням вищевикладеного, матеріального та сімейного становища відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої доньки слід стягувати в частці від його заробітку, а саме 1/6 частину доходу відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» яка передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 коп..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженки с. Прибужани, Вознесенського району Миколаївської області, проживаюча за адресою АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 лютого 2023 року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років та при умові продовження навчання.

Рішення суду в цій частині щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 коп..

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар