Справа № 694/1915/22
Провадження № 2/700/33/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №694/1915/22, провадження №2/700/33/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є особою з інвалідністю І групи безтерміново, ліквідатором 1 категорії наслідків на ЧАЕС, ветеран праці. З відповідачем ОСОБА_2 познайомився у 2016 році, звернувшись у скрутний час до неї за допомогою, а саме зробити розклад на картах, чим остання займалася на той час. Відтоді він приїздив до неї неодноразово, оскільки вважає, що перебуває під гіпнотичним впливом ОСОБА_2 . Протягом 2016-2017 років, на прохання відповідача привозив їй та залишав особисті речі та речі дружини, а саме: жіноче шкіряне пальто, вартістю близько 800,00 грн., чоловіче шкіряне пальто, орієнтовною вартістю 600,00 грн., старовинні ікони ОСОБА_3 та Божої Матері, відповідно 1890 р. та 1920 р. виготовлення, вартістю відповідно 27000,00 грн. та 14000,00 грн. Крім того, під психолого-гіпнотичним впливом ОСОБА_2 , він передав їй посвідчені у встановленому законом нотаріальному порядку договір дарування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовані в с.Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, весільні фотографії доньки та важливі документи родини. Вищевказані об`єкти нерухомості належать на праві власності його дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Починаючи з 2017 року, він з дружиною перебувають під впливом відповідача, яка шахрайським шляхом, за допомогою гіпнозу та ворожінь змусила його передати їй коштовні ікони та особисті речі вартістю 42400,00 грн. З 2018 року має пригнічений стан, роздратування по відношенню до сім`ї. Під час останнього конфлікту зі ОСОБА_2 , остання погрожувала, що «лишить його життя на білому світі». У зв`зку з протизаконною діяльністю відповідача він неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами. Під час спілкування із дільничним Бужанської ОТГ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_2 не заперечувала факту отримання від нього речей, однак повідомила, що вказані речі він віддавав їй добровільно, жодних протиправних дій відносно нього вона не вчиняла, надати будь-які письмові пояснення відмовилася. Зважаючи на те, що відповідач факт отримання речей визнала, він звернувся до неї із проханням повернути їх, однак 13.11.2021 року було повернуто тільки дерев`яний стілець, решту речей ОСОБА_2 у присутності своєї доньки та сусідів обіцяла направити Новою Поштою. Так як речі відповідач не повернула, змушений був знову звернутися до правоохоронців із заявами про шахрайські дії останньої. За результатами перевірки посадовими особами Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області не було встановлено складу злочину в діях ОСОБА_2 . Перебуваючи під гіпнотичним впливом ОСОБА_2 , його дружина перенесла операцію. На дану операцію та відновлення було витрачено близько 80000,00 грн. сімейного бюджету. У зв`язку з погіршення стану його здоров`я з 27 вересня по 15 жовтня 2021 року був змушений проходити курс лікування в м.Миргороді Полтавської області по санаторно-курортній путівці, як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС. Через втручання ОСОБА_2 на його свідомість був змушений звернутися до лікаря-психолога, за допомогу якого ним було сплачено 800,00 грн. Через погане самопочуття, змушений був перервати лікування та повернутися додому. У травні-червні стався інсульт, в результаті чого лікувався в Черкаській обласній лікарні, на відновлення стану здоров`я ним було витрачено близько 12000,00 грн. Вважає, що це не випадковість, а гіпнотичні здібності ОСОБА_2 є причиною його захворювання. Таким чином, шахрайськими діями відповідача йому завдано матеріальної шкоди на суму 135200,00 грн. Крім матеріальної шкоди, відповідачем шляхом ворожіння та гіпнозом завдано і моральної шкоди, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків. Завдану моральну шкоду оцінює в сумі 30000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд зобов`язати ОСОБА_2 повернути йому коштовні речі, а саме старовинні ікони, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 135200,00 грн., моральну шкоду в сумі 30000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. та зобов`язати відповідача припинити будь-який вплив, зокрема психолого-гіпнотичний на його свідомість.

24.11.2022 року ухвалою Звенигородського районного суду передано цивільну справу до Лисянського районного суду Черкаської області за підсудністю.

Ухвалою судді Лисянського районного суду від 30.12.2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено в порядку загального позовного провадження.

02.08.2023 року у вказаній справі закрито підготовче провадження, призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. У підготовчому судовому засіданні, заперечувала позов, з тих підстав, що не розуміє чого вимагає від неї позивач та з яких причин подана вказана позовна заява. Вважає всі вимоги позивача надуманими.

Вислухавши позивача, врахувавши думку відповідача, вивчивши та дослiдивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не пiдлягає задоволенню із наступних пiдстав.

Матеріалами справи встановлено, що 16.11.2021 року, 22.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо викрадення особистого майна гр. ОСОБА_2 , про що свідчать талони-повідомлення єдиного обліку №62610 та №63568 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, які були направлені для розгляду та прийняття рішення до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за територіальністю, що підтверджується повідомленнями начальника управління Черкаського районного управління поліції № 18523/46/02-2021 від 01.12.2021 року та від 04.02.2022 року.

Із повідомлень начальника Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 19.03.2022 року та 05.08.2022 року вбачається, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, підстави для внесення інформації до ЄРДР, відсутні. За результатами перевірки було прийнято рішення про припинення подальшого розгляду заяв. Вказане підтверджується довідкою Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.01.2022 року.

Відповідо до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 357395 від 23.11.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має І (першу) «Б» групу інвалідності безтерміново, згідно з якої захворювання пов`язане з виконанням обов`язків з ЛНА на ЧАЕС, потребує постійної сторонньої допомоги, частково залежний від сторонніх осіб, потребує нагляду невропатолога, сімейного лікаря.

Із документів, долучених позивачем до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з численними захворюваннями та діагнозами, що підтверджується довідкою від 09.12.2022 року КНП «ОЦЕМД та МК Черкаської обласної ради, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19297 від 03.11.2022 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-220101/381 від 09.05.2022 року, випискою № 8268 із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення для хворих із порушенням мозкового кровообігу від 06.062022 року, комп`ютерною томографією № 1887 від 26.05.2022 року, направленням на госпіталізацію 294 від 02.11.2022 року, відповіддю на запит від 12.12.2022 року за вих. № 1878/01-05/01, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 15283 від 19.10.2021 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у поліклініку за місцем проживання від 27.08.2021 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у поліклініку за місцем проживання, випискою з історії хвороби № 3246 стаціонарного хворого, випискою з історії хвороби № 3206 стаціонарного хворого від 31.12.2020 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 16166 від 24.12.2020 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у поліклініку за місцем проживання від 02.10.2020 року, випискою з історії хвороби № 3212 від 23.09.2019 року стаціонарного хворого, випискою № 533/198.

У зв`язку з тим, що позивач перебував на лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» з 07.11 по 28.11 2022 року з приводу органічного маревного розладу зі стійким галюцинаторним синдромом, 14 лютого 2023 року судом було призначено відносно ОСОБА_1 судово-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам амбулаторної судово-психіатричної експертизи КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня».

24.03.2023 року ухвалою суду було передоручено проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 , 1957 р.н., експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України, так як 23.03.2023 року КНП «ЧОПЛ Черкаської обласної ради» повернули ухвалу суду від 14.02.2023 року без виконання, оскільки в закладі ліквідовано структурний підрозділ (СПЕК).

Із висновку судово-психіатричного експерта № 292 від 13.06.2023 року, отриманого судом 26.06.2023 року встановлено, що підекспертний ОСОБА_1 мав задовільний психофізичний розвиток, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, багато років страждав на гіпертонічну хворобу. У 2014 році переніс геморагічний інсульт з розвитком інсульт-субдуральної гематоми, внутрішньо-мозковим крововиливом, масивним субарахноїдальним крововиливом, комою ІІ. 11.08.2014 р. був прооперований, проведена краніоектомія з видаленням інсульт-субдуральної гематоми. В подальшому лікувався стаціонарно в Третій Черкаській міській лікарні з вказівкою на формування енцефалопатії ІІІ ступеню, з ангіопатією сітківки, порушенням зору, хронічною приглухуватістю. Згідно з медичною документацією, у 2016 році багаторазово лікувався в ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області», серед низки захворювань: гепатит, холецистопанкреатит, виразкова хвороба, на тлі гіпертонічної хвороби ІІІ ступеню з кризовим перебігом ішемічною хворобою серця, діагностувалася хронічна атеросклеротична , гіпертонічна, дисциркуляторна, енцефалопатія ІІІ ступеню з перенесеним геморагічним інсультом. Вже 14.07.2015 року консультований психіатром, висновок «Органічний емоційно-лабільний розлад особистості при ДЕП ІІІ з психоорганічнимсиндромом помірно-вираженим». Станом по теперішній час підекспертний проходить лікування у лікарів терапевтів та невропатологів з приводу цілої низки важких хронічних сомато-неврологічних захворювань, зокрема діагностується станом на листопад 2022 р. «Хронічна дисцикуляторна енцефалопатія Н ІІІ, стан після перенесеного ГПМК по типу ТІА (2002, 2003, 2014 роки), та по типу інсульт-гематоми (2014 р. видалення інсульт-гематоми), МІІ в правій тімєяній ділянці (26.05.2022 р.), часткова сенсомоторна афазія, правобічний геміпарез, цефалгічний, вестибуло-атактичний синдром, органічний розлад особистості та поведінки у вигляді психоорганічного синдрому змішаного варіанту, гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ступінь ІІІ, ризик дуже високий, кризовий перебіг, гіпертензивне серце. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, виразкова хвороба 12-палої кишки, холецистит, дивертикулярна хвороба товстої кишки, кістозна хвороба нирок, багатовузловий зоб 1 ступеню, деформуючий остеоартроз з ураженням великих суглобів». На комп`ютерній томограмі головного мозку за 26.05.2022 р. у підекспертного діагностовано ішемічний інсульт правої тім`яної ділянки, кісту лівої скроневої ділянки, змішану гідроцефалію. У 2017 р. підекспертний з хворобливих мотивів почав регулярно спілкуватися зі ОСОБА_2 . По маячному трактуючи взаємодію з вказаною особою. Виявлено, що згідно самозвіту, його позоної заяви, з того часу і до моменту огляду експертизою перебуває в полоні психотичних, параноїдних переживань, страждає від слухових псевдогалюцинацій, подумкових діалогів зі ОСОБА_2 . До останнього часу впевнений, що він та його дружина перебувають під її «чаклунським» впливом, врезультаті чого неодноразово звертався по допомогу до працівників поліції. , наводячи в своїх письмових поясненнях хворобливі мотиви власного звернення, описуючі яскраві психотичні переживання. Виявлено, що в листопаді 2022 р. вказані переживання та поведінка підекспертного стали підставою до стаціонарного лікування в Черкаській обласній психіатричній лікарні, де згідно історії хвороби №2969, він перебував з 07 по 28 листопада з діагнозом «Органічний маревний (шизофреноподібний) розлад зі стійким галюцинаторним синдромом». У той час у підекспертного описувалось поєднання когнітивних органічних порушень та актуального марення «безглуздого змісту». Виписувався із незначним покращенням. Відсутні дані про адекватне психіатричне лікування після виписки з обласної психіатричної лікарні. При теперішньому психодіагностичному дослідженні виявлено ознаки вираженого органічного симптомокомплексу у вигляді значного сповільнення темпу сенсомоторних та ідеаторних процесів, зниження пам`яті, уваги, загальної продуктивності психічної; значно обмежений адаптаційний ресурс особистості. Анозогностична внутрішня картина хвороби. При клінічному дослідженні у підекспертного виявлено виражену когнітивну недостатність, що викликана поєднанням хронічної атеросклеротичної, гіпертонічної, дисцикуляторної енцефалопатіїта численних перенесених судинних катастроф, з актуальними, психотичними, шизофреноподібними (галюцинаторно-маячними) розладами, з актуальним маренням впливу та переслідування. Вищевказане поєднання психопатологічних проявів супроводжується повною відсутністю критики до свого стану. Все вищенаведене дає підставу комісії прийти до наступних висновків. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , страждає психічною хворобою органічним, шизофреноподібним (маячним) розладом, з актуальними слуховими псевдогалюцинаціями, маренням впливу та переслідування з проявами вираженої когнітивної недостатності, що виник внаслідок перенесених численних порушень мозкового кровообігу та внаслідок хронічної атеросклеротичної, гіпертонічної, дисцикуляторної енцефалопаії, через що ОСОБА_1 не здатен розуміти значення своїх дій та не здатен керувати ними.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа викладає в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Стаття 3Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Наведені положення цивільного законодавства повністю узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, згідно з яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру матеріальної та моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх, зважаючи на вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При вирішенні спору судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 добровільно отримала від позивача ОСОБА_1 особисті та коштовні речі, що останнім не оспорювалося, а перебування ОСОБА_1 під психолого-гіпнотичним впливом ОСОБА_7 , внаслідок якого позивач вважає, що постійно хворіє та знаходиться на лікуванні, в судовому засіданні ним доведено не було.

Тому суд не вбачає, що дії відповідача були неправомірними, в результаті чого могла бути завдана позивачу матеріальна шкода в сумі 13200,00 грн. та моральна шкода в розмірі 3000,00 грн. Крім того, вказана сума матеріальних збитків та моральної шкоди, заявлені позивачем, матеріалами справи необґрунтовані і не доведені належними доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діяннями відповідача та спричиненням матеріальної та моральної шкоди позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1174 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ,ст.ст. 4, 12, 81, 263-268, 258, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.08.2023 року.

Суддя Н. В. Бесараб