КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 6-5881/11

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2816/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2 , Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про заміну сторони виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження АТ «Альфа-Банк» на ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 6-5881/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 6-5881/11 від 13 грудня 2011 року, виданий Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 645 480,19 грн. та суму судових витрат в розмірі 6 854,80 грн., всього 652 334,99 грн.

В обґрунтування вимог зазначав, що 13 грудня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено судове рішення про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 645 480,19 грн. та третейського збору у розмірі 6 845,80 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк». Виконавчий лист був пред`явлений до виконання в Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ВП № НОМЕР_2.

26 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір факторингу, за умовами якого право вимоги до ОСОБА_2 перейшло ТОВ «ФК Єврокредит». В той же день, 26 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Таким чином, ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_2 за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року, в тому числі і права стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 6-5881/11.

01 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із заявою про проведення реструктуризації боргу. Згідно листа ОСОБА_1 повідомлено про відсутність заборгованості за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року, оскільки сукупна сума боргу зі сплати кредиту (що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації) та заборгованості зі сплати процентів за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, має від`ємне значення, таке від`ємне значення вважається таким, що дорівнює нулю. Таким чином, виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржника боргу у зв`язку з проведенням реструктуризації (а.с. 98-101).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року вказану заяву задоволено частково. Замінено сторону виконавчого провадження - кредитора АТ «Альфа-Банк» на ОСОБА_1 по судовому рішенню Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2011 року у справі № 6-5881/11 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено (а.с. 138-141).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 25 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Нікольченко Б.Б. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 6-5881/11 від 13 грудня 2011 року, виданий Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 645 480,19 грн. та суму судових витрат в розмірі 6 854,80 грн., всього 652 334,99 грн (а.с. 143-150).

В апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до ст. 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. Враховуючи вказане, вважає, що виконавчий лист у справі № 6-5881/11 від 13 грудня 2011 року є таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у зв`язку з проведенням реструктуризації. Дана обставина підтверджена листом кредитора та не оспорювалася жодною із сторін. Відтак посилання суду першої інстанції на відсутність заяви ОСОБА_2 про проведення реструктуризації та доказів направлення є необґрунтованими. Також вважає помилковими посилання суду на те, що заявником не надано виконавчого листа чи його належним чином засвідченої копії, оскільки в матеріалах справи містяться належні докази щодо видачі та змісту виконавчого листа та виконавчого провадження. Звертав увагу на те, що дану заяву було розглянуто судом з порушенням встановленого законодавством процесуального строку, що призвело до порушення прав ОСОБА_2 , оскільки з його доходів продовжувалось стягнення заборгованості в межах діючого виконавчого провадження.

Особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Про розгляд справи апеляційним судом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» був сповіщений 03 липня 2023 року, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) був повідомлений 03 липня 2023 року про що свідчать відмітки працівників пошти про вручення адресатам поштових відправлень. Повідомлення ОСОБА_1 , його представника - Нікольченко Б.Б. , ОСОБА_2 повернулись із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адрес місця проживання (перебування) від вказаних осіб до суду не надходили (а.с. 185-193).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13 грудня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу по справі № 6-5881/11 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , якою видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13 серпня 2010 року, яким вирішено стягнути борг у сумі 645 480,19 грн. та третейський збір у розмірі 6 854,80 грн. за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 27).

22 грудня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 6-5881/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 645 480,19 грн. та третейського збору у розмірі 6 854,80 грн., а всього 652 334,99 грн. (а.с. 37).

04 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 6-5881/2011, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 22 грудня 2011 року (а.с. 38).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 6-5881/11, а саме стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» (а.с. 80-82).

26 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір факторингу, за умовами якого передано право вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 101-103).

26 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Єврокредит» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимог за договором кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 отримав право вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 103-105).

Згідно з листом про проведення реструктуризації ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про те, що розмір заборгованості за кредитом після проведення реструктуризації зобов`язання за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року №1381-ІХ складає 0 грн., а відтак заборгованість відсутня (а.с. 108).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року вказану заяву задоволено частково. Замінено сторону виконавчого провадження - кредитора АТ «Альфа-Банк» на ОСОБА_1 по судовому рішенню Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2011 року у справі № 6-5881/11 за заявою Пат «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено (а.с. 138-141).

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року в частині задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження не оскаржувалась.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч. 3 ст. 432 ЦПК України).

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилався те, що було здійснено реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 396Д від 28 листопада 2007 року.

13 квітня 2021 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті, яким внесені зміни у прикінцеві положення Закону України «Про споживче кредитування».

Вказаний Закон набрав чинності 23 квітня 2021 року.

В розділі IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (п. 7) були внесені зміни, згідно з якими зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у встановленому порядку та умовах, визначених Законом.

Згідно з п.п. 3 п. 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Відповідно до п.п. 12 п. 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідь на заяву ОСОБА_2 про проведення реструктуризації боргу від 01 червня 2021 року ОСОБА_1 повідомив про те, що розмір заборгованості за кредитом після проведення реструктуризації зобов`язання за договором кредиту № 396Д від 28 листопада 2007 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року №1381-ІХ складає 0 грн., а відтак заборгованість відсутня (а.с. 108).

Вказаний лист про проведення реструктуризації було направлено заявником 15 листопада 2021 року на поштові адреси АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 та Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному, що підтверджується фіскальними чеками (а.с. 107 зворот).

Таких обставин боржник ОСОБА_2 не заперечував, а новий кредитор ОСОБА_1 підтвердив наявність заяви ОСОБА_2 про проведення реструктуризації боргу від 01 червня 2021 року на підставі якої кредитором була проведена реструктуризація боргу. Тому, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що до суду не було надано заяви ОСОБА_2 про проведення реструктуризації.

За вказаних обставин, враховуючи проведення кредитором ОСОБА_1 реструктуризації зобов`язань боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 396Д від 28 листопада 2007 року, та визнання кредитором відсутності заборгованості, виконавчий лист № 6-5881/2011, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 22 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 645 480,19 грн. та суми судових витрат в розмірі 6 854,80 грн., всього 652 334,99 грн. - необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Отже, за встановлених обставин наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та ухвалення нового судового рішення в цій частині про задоволення заяви.

Інші доводи апелянта цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року- скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 6-5881/2011, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 22 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 645 480,19 грн. та суми витрат пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 6 854,80 грн., всього 652 334,99 грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 14 вересня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова