Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1422/23 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія 77 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, Фонду соціального страхування України, треті особи: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович, голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області Барановський Олександр Володимирович, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

на апеляційну скаргу адвоката Чернікова Дениса Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Василенко Р.О.,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області №02-82-к від 11.04.2023 за підписом Голови Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Барановського О.В., яким вирішено звільнити ОСОБА_1 18 квітня 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Коростенського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області або на іншій рівнозначній посаді;

- стягнути з Фонду соціального страхування України та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 01.03.2022. обіймала посаду головного спеціаліста страхових виплат та матеріального забезпечення відділеного робочого місця у м. Коростишів Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області, з якої була звільнена 18.04.2023 у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вказує, що звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України є правомірним лише у випадку, якщо працівника неможливо з його згоди перевести на іншу роботу або якщо працівник відмовився від такого переведення, а тому, для дотримання гарантій прав позивача перед звільненням Фонд соціального страхування України мав запропонувати ОСОБА_1 переведення на відповідні посади в Пенсійному фонді України. Зазначає, що позивачу у передбачений законом спосіб не було запропоновано переведення (зайняття) вакантних посад в Пенсійному фонді України до якого було приєднано в порядку реорганізації Фонд соціального страхування України, зокрема тих, які були введені до штатного розпису ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області у зв`язку з передачею функцій та повноважень попередньо виконуваних працівникам Фонду соціального страхування України. Вважаючи звільнення незаконним просила задовольнити позов ОСОБА_1 повному обсязі.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року відмовлено у відкриті провадження у справі за вказаним позовом та роз`яснено позивачу право звернутись з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Черніков Д.Ю., покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Мотивуючи апеляційну скаргу, представник позивача зазначає, що Фонд соціального страхування України є некомерційною самоврядною організацією, на яку не покладено виконання публічно-владних управлінських функцій, а отже останній не становить собою суб`єкта владних повноважень. Тому на момент виникнення вказаного спору ОСОБА_1 не була державним службовцем, спірні правовідносини не пов`язані з проходженням чи звільненням з публічної служби, натомість є трудовими, що в силу частини першої статті 19 ЦПК України кореспондує предметній юрисдикції загальних судів.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому посилається на ту обставину, що позов ОСОБА_1 передбачає вимогу про поновлення на посаді у Головному управлінні Пенсійного фонду у Житомирській області, що є суб`єктом владних повноважень, тому спірні правовідносини є публічно-правовими.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статтею 186 ЦПК України.

За змістом пункту 1 цієї статті суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вважав, що між сторонами виник публічно-правовий спір, який з врахуванням суб`єктного складу його учасників та правовідносин, що виникли між сторонами, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому не підлягає розгляду в судах за правилами ЦПК України.

Проте такі висновки суду зроблені з порушенням вимог закону.

За матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_1 пред`явила позов до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, Фонду соціального страхування України, треті особи: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович, голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області Барановський Олександр Володимирович, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням, або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).

У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 757/15346/18-ц дала тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У розумінні пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За положеннями пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01 січня 2023) визначалося, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю.

Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

При цьому питання реорганізації Фонду, його управлінь, подальшого приєднання до Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, не впливає на правову природу правовідносин щодо перебування позивачки на посаді та звільнення з управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області та не може розглядатись судом як перебування на публічній службі.

Спір між сторонами виник у зв`язку із виданням Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області наказу №02-82 від 11.04.2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста страхових виплат та матеріального забезпечення відділу страхових виплат та матеріального забезпечення відділеного робочого місця у м. Коростишів Житомирського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Отже видача наказу про звільнення позивачки не є реалізацією уповноваженими особами Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області публічно-владних управлінських функцій та не було спрямовано на задоволення публічного інтересу, а є суто трудовими відносинами працівника та роботодавця.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 460/280/19 зазначено, що для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства необхідно встановити: по перше, чи є спір за своєю природою правовим, тобто чи звернення з позовом спрямоване на вирішення юридичного конфлікту між учасниками правовідносин; по друге, чи має такий спір ознаки публічно-правового, тобто чи позовні вимоги ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо особи не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. У протилежному випадку суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, а висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Чернікова Дениса Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді