ПОСТАНОВА

іменем України

21 березня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/3649/22

провадження № 22-ц/4809/505/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 09 січня 2023 року у складі судді Подоляк Я.М.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів за минулий час.

В обґрунтування позовної заяви посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 01 березня 2021 року вона звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання двох дітей. 29 квітня 2021 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Після припинення сімейних відносин їх молодший син залишився проживати з батьком, відповідачем по справі, а старша дочка - з нею, позивачкою. У квітні 2021 року відповідач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з зустрічною позовною заявою про стягнення з неї аліментів на утримання сина. В листопаді 2021 року вона подала заяву про залишення без розгляду свого позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, оскільки вони з відповідачем домовились про те, що не будуть мати один до одного жодних претензій, враховуючи те, що син проживає з ним, а дочка - з нею. Натомість відповідач заяви про залишення його позову про стягнення з неї аліментів на утримання сина не подав і рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року з неї на його користь було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з зустрічним позовом, тобто з 21 квітня 2021 року і до досягнення сином повноліття. На вказане рішення суду нею подано апеляційну скаргу. Постановою Кропивницького апеляційного суду її апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким з неї стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), починаючи з 21 квітня 2021 року до досягнення сином повноліття. 25 липня 2022 року відповідач пред`явив до відділу ДВС виконавчий лист, виданий на виконання вказаного судового рішення. Оскільки аліменти присуджено до стягнення з 21 квітня 2021 року за нею рахується заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідача у розмірі 39700 грн. При цьому, оскільки відповідач за весь час, що дочка проживає з нею жодного разу в добровільному порядку не надав допомоги на утримання останньої, вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дочки. 02 вересня 2022 року судовий наказ було винесено, з відповідача на утримання дочки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дочкою повноліття. Вважала, що, оскільки відповідач не надавав їй допомоги на утримання дочки вона також повинна бути звільнена від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина. Крім того, вважала, що, оскільки відповідач, порушивши їхні усні домовленості, не подав заяву про залишення без розгляду його позовної заяви про стягнення з неї аліментів на утримання сина, з нього слід стягнути на її користь аліменти на утримання дочки за минулий час, а саме за період з 01 березня 2021 року по 05 серпня 2022 року.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд звільнити її від сплаченого на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 39700 грн та стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулі роки, а саме з часу звернення до суду з первісним позовом 01 березня 2021 року по 05 серпня 2022 року, який вона залишила в суді без розгляду через недотримання домовленостей відповідачем по справі ОСОБА_2 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 09 січня 2023 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник адвокат Швець С.В. просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Направив заяву про розгляд справи без його участі (а.с.81). Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 08 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом ДРАЦС по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно відділом ДРАЦС по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане Пантаївською селищною радою м. Олександрії Кіровоградської області (а.с.15).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2021 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-13).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року по справі №398/1064/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21 квітня 2021 року та до досягнення сином повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18-19).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03 червня 2022 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21 квітня 2021 року та до досягнення сином повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.20-24).

На виконання вказаного рішення суду Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 18 липня 2022 року видано виконавчий лист №398/1064/21, який ОСОБА_2 пред`явлено до виконання до Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.25).

26 липня 2022 року державним виконавцем Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кауновою В.М. відкрито виконавче провадження №6949667 про примусове виконання виконавчого листа №398/1064/21, виданого 18 липня 2022 року (а.с.28).

Згідно з розрахунком заборгованості за виконавчим листом №398/1064/21 від 18 липня 2021 року ОСОБА_1 сплачувала на користь позивача аліменти на утримання сина включно по серпень 2022 року, заборгованість по аліментам станом на 01 вересня 2022 року відсутня, переплата складає 20,16 грн (а.с.29).

Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року по справі №398/2507/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.27).

Як свідчить довідка КП «Житлогосп» від 15 жовтня 2022 року №118 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 серпня 2022 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до відомостей про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, отриманих з Реєстру Олександрійської територіальної громади від 19 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані з 30 листопада 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 . Власником вказаного житлового приміщення є ОСОБА_1 (а.с.17).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявність фактів про які вказано у позові.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як роз`яснено у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 суд у випадках, передбачених ст.197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що платника аліментів може бути звільнено за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо він доведе суду наявність у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Як встановлено судом першої інстанції син сторін - ОСОБА_4 , на утримання якого з позивача на користь відповідача за рішенням суду стягнуто аліменти, проживає разом з батьком, відповідачем по справі.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 24 жовтня 2022 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кауновою В.М. 27.09.2022 №44837, станом на 01.09.2022 року заборгованість позивача по аліментам відсутня, переплата складає 20,16 грн (а.с.29).

Отже, докази існування заборгованості по аліментам, стягнутим з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 станом на час звернення з позовом, у матеріалах справи відсутні. Про існування будь-яких обставин, що мають істотне значення для звільнення від сплати заборгованості позивачем не зазначено.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що рішення суду апеляційної інстанції, яким з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина, набрало законної сили 03 червня 2022 року та позивачем в касаційному порядку не оскаржувалось, наразі у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, від якої він просить суд звільнити, тому підстав для задоволення вимог в цій частині немає.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів.

Зокрема, апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо відсутності належних доказів на підтвердження офіційних звернень стягувача до платника аліментів, тобто, що позивачка вживала до подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів у розумінні ч.2 ст.191 СК України. А тому, враховуючи зазначене вище, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період відсутні.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 09 січня 2023 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко