Провадження № 2/727/385/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 червня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді - М.Є.Бойко,

за участю секретаря судового засідання В.В. Васківчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», в якому просили скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. від 28.09.2021 року про реєстрацію права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 , повернувши їм право власності на цю квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ще до вирішення судом спору по суті за позовом рішенням АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідач у вересні 2021 року зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру. Відповідне рішення про державну реєстрацію права власності було прийнято 28.09.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.10.2021 року, яке набрало законної сили, було відмовлено у зазначеному позові банку, що свідчить про незаконність дій реєстратора, в зв`язку із чим прийняте ним 28.09.2021 року рішення підлягає скасуванню з поверненням до стану, який існував до державної реєстрації.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

13.02.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки вважає, що державна реєстрація права власності була вчинена у відповідності до чинного законодавства, а саме:іпотекодержатель звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку - на підставі іпотечного застереження що міститься в іпотечному договорі; реєстраційна дія відбулась у вересні 2021 року, тобто більш як через пів року з дати повторного направлення позивачам вимоги кредитора, а за умови її належного направлення факт неотримання такої вимоги іпотекодавцями не з вини іпотекодержателя не може бути перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки; іпотекодержатель надав всі встановлені законом документи для такої реєстраційної дії; право власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем було зареєстровано раніше аніж судом було ухвалено рішення від 12.10.2021 року; строк дії іпотечного договору сторонами не встановлено, а основне зобов`язання не припинилося, а тому приватний нотаріус не мав підстав для відмови у задоволенні заяви іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за ним права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» а ні в звязку із спливом позовної давності, по причині пропуску якої ( а не у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог) судом було відмовлено рішенням від 12.10.2021 року у зверненні стягнення на предмет іпотеки, а ні з інших причин.

Крім зазначеного, відповідач вважає, що позивачі повинні були заявити саме віндикаційний позов про витребування майна із чужого незаконного володіння, а не позов про скасування рішення державного реєстратора, тобто обраний ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спосіб захисту своїх прав не є ефективним.

20.04.2023 року адвокат позивачів Н.П. Савосюк подала до суду заяву, в якій первісно заявлені позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 доповнила іншими підставами. Зокрема вказала, що, обравши у жовтні 2020 року судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, АТ «АЛЬФА-БАНК» не вправі був одночасно звертатися і до нотаріуса, а отже, вчинення будь яких дій приватним нотаріусом як державним реєстратором були незаконними, оскільки іпотечним договором це не передбачено. Крім того, зазначила, що Банком порушено порядок повідомлення позивачів про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання - письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору вони не отримували, що унеможливлювало звернення до нотаріуса за вчиненням державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

За викладеного суд прийшов до висновку про прийняття до розгляду заяви представника позивачів від 20.04.2023 року.

Ухвалою суду від 10.05.2023 року до участі у справі, за клопотанням представника позивачів, в якості третьої особи , яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлову Н.В.

У поданій до суду заяві від 30.05.2023 року адвокат Н.П. Савосюк заявила про зменшення позовних вимог, виклавши їх у наступній редакції: скасувати рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер 60627491 від 28.09.2021 року, прийняте приватним нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В, на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об».кт нерухомого майна 060) за АТ «Альфа-Банк».

В судове засідання 06.06.2023 року сторони та представник третьої особи не з«явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, представники позивачів та відповідача письмово просили суд розглядати справу без їх участі, в зв`язку із чим та на підставі ст.ст.223, 247 ЦПК України судове засідання проводилось у відсутність учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.11.2007 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , було укладено Договір кредиту № 5, за умовами якого останній отримав в кредит 35 000,00 дол. США строком до травня 07.11.2022 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 23.11.2007 року було укладено Іпотечний договір № 4, зареєстрований в Державному реєстрі Іпотек за № 9291, та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 508.

Згідно вказаного договору Іпотекодавцями в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку нерухоме майно: двокімнатна квартира, загальна площа (кв.м): 44,5, житлова площа (кв.м): 27,5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Назву організаційно-правової форми банку Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14 червня 2010 року змінено шляхом його перейменування на Публічне акціонерне говариство «Укрсоцбанк», а з 10 серпня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» змінило це найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»),

Відповідно до рішення NS/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» було припинено шляхом його приєднання до АТ «Альфа-Банк». Цим же рішенням визначено, що з 15 жовтня 2019 року АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-Банк» затверджено новий статут , згідно якого цей банк перейменовано на АТ «СЕНС-БАНК».

Таким чином, АТ «Сенс Банк» є правонаступником АКБСР «Укрсоцбанк».

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, іпотечного договору № 4 ( з майновими поручителями), серія та номер 9291, виданого 23.11. 2021 року приватним нотаріусом ЧМНО Балацьким О.О., зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» у відповідності із рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60627491 від 28 вересня 2021 року, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що однією з підстав позовних вимог, тобто обставинами, якими позивачі обґрунтовують незаконність рішення про державну реєстрацію права власності є те, що АТ «АЛЬФА-БАНК» не вправі був звертатись до нотаріуса, оскільки на той час спір про звернення стягнення на предмет іпотеки розглядався судом.

Частиною 3 ст. 36 Закону «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно та є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення предмет іпотеки.

У п. 4.5 іпотечного договору N° 4 від 23.11.2007 сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за выбором іпотекодержателя в один із наступних способів :

4.5.1. на підставі рішення суду; або

4.5.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса; або

4.5.3. шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок забезпечення виконання забезпечених іпотекою зобовязань у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» або

4.5.4. шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст..38 Закону України «Про іпотеку»; або

4.5.5. шляхом організації Іпотекодержателем продажу Предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодавцями та відповідним поупцем в порядку, встановленому ст.6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати.

Згідно п. 4.8 цього Іпотечного договору, у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або Договором кредиту у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки. Це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.

Отже, вказане вище застереження в іпотечному договорі прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Разом з тим, способи звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені сторонами в іпотечному договорі, не є взаємовиключними за умови відсутності спору щодо наявності боргу і його розміру (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.07.2016 року було частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 , стягнуто з останнього на користь банку заборгованість за кредитним договором №5 від 23.11.2007 року у сумі 33098 дол. США з яких: 22715 дол. США заборгованість за кредитом та 10383,22 дол. США заборгованість за відсотками, що еквівалентно офіційному курсу валют Нацбанку України 861214,43 грн., а також пеню за неповернення кредиту та відсотків по ньому в сумі 155478,42 грн., а всього в гривневому еквіваленті 1016692,42 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.10.2021 року відмовлено у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк», перейменованого 12.08.2022 року наАТ «СЕНС-БАНК», до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається із змісту вищевказаного рішення, свої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «Альфа-Банк» обґрунтовував тим, що 23 листопада 2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 5-DOUBLE2. В порушення умов кредитного договору позичальник ОСОБА_4 свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18 серпня 2020 року він має наступну заборгованість: за кредитом - 25250,00 доларів США; за відсотками 32962,24 доларів США.

Отже, загальний розмір заборгованості ОСОБА_4 за твердженням Банку станом на 18.08.2020 року складав 58 212,24 доларів США, тоді як рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.07.2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості було задоволено частково: стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором №5 від 23.11.2007 року за період з 14.03.2013 року по 14.03.2016 року у сумі 33098 дол. США з яких: 22715 дол. США заборгованість за кредитом та 10383,22 дол. США заборгованість за відсотками, що еквівалентно офіційному курсу валют Нацбанку України 861214,43 грн., а також пеню за неповернення кредиту та відсотків по ньому в сумі 155478,42 грн., а всього в гривневому еквіваленті 1016692,42 грн.

Підставою звернення до державного реєстратора із заявою про вчинення реєстраційних дій шляхом набуття права власності на іпотечне майно, Банком було зазначено існування заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 000 доларів США.

Таким чином, судом встановлено що на момент проведення державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» 28.09.2021 року на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 та на момент надсилання повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору між сторонами основного зобов`язання Банку було відомо про наявність невирішеного спору щодо підстав звернення стягнення на предмет іпотеки існування кредитної заборгованості ОСОБА_4 станом на 18.08.2020 року в сумі 58 212,24 доларів США , розмір якої, як вбачається зі змісту рішення суду від 12.10.2021 року останній в ході розгляду справи заперечував та з ним не погоджувався, що свідчить про спірність цієї заборгованості, а тому, на думку суду, у АТ «Альфа-Банк» були відсутні підстави для державної реєстрації права власності на спірну квартиру у позасудовий спосіб і набувати права власності на спірне майно, а нотаріус не мала підстав для вчинення оспорюваної реєстраційної дії.

Позивачами також заперечується факт отримання ними повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки, що визначено ними також як підстава позову про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно

Згідно п. 6.2 Іпотечного договору № 4 від 23.11.2007 року закріплено наступне: «Усі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі, та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача».

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною другою статті 18 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 61 Порядку (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

- копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

- документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

- заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

23 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 645/1979/15-ц вказала, що положення ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» є імперативними. Відповідно до них, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

Велика Палата також зазначила, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові 18 лютого 2021 року у справі №753/11458/19 виклав правовий висновок - повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи 09.06.2020 року та 01.12.2020 року ПАТ «Альфа-Банк» направило повідомлення за двома адресами ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням.

Проте, відповідачем не надано доказів належного здійснення зазначених повідомлень, оскільки не надано суду, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення або іншого доказу, що підтверджувало отримання вказаного повідомлення або доказів ухилення від отримання такої вимоги, що свідчить про порушення вимог закону щодо належного повідомлення іпотекодавців.

Так, на підтвердження направлення вказаних повідомлень надано суду копії реєстрів поштових відправлень, фіскальних чеків та описів вкладення. Згідно довідок про причину повернення конвертів вказано: «за закінченням терміну зберігання».

Отже, судом встановлено, що банк не надав нотаріусу як державному реєстратору належні повідомлення про отримання Іпотекодавцями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушення.

При цьому доводи відповідача про те, що доказом направлення Іпотекодавцям вимоги про усунення порушень кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки є рекомендоване повідомлення, яке повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» суд вважає безпідставними, оскільки таке повідомлення не є належним в зв`язку із невчиненням банком усіх необхідних від нього дій, перелічених зокрема у п. 6.2 Іпотечного договору для повідомлення та вручення позивачам відповідної вимоги, оскільки Порядком передбачено надання доказу саме отримання такої вимоги.

Одночасно судом не встановлені факти, що такі вимоги не отримані Іпотекодавцями через власну недбалість чи ухилення від їх отримання, а тому приходить до висновку, що Іпотекодержателем не дотримано процедуру повідомлення Іпотекодавців.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 17 лютого 2021 у справі №761/3328/17.

Ненадання іпотекодержателем належного підтвердження виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі й шляхом набуття права власності, зокрема при вчиненні реєстраційних дій було відсутнє зворотне поштове повідомлення про вручення та отримання іпотекодавцями вимог у матеріалах реєстраційної справи на об`єкт нерухомості.

За відсутності документів, необхідних для державної реєстрації права власності на квартиру, така реєстрація вважається проведеною з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції.

Такі ж висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19).

Таким чином, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. державна реєстрація права власності на спірну квартиру проведена без дотримання вимог законодавства, що є безумовною підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права власності за Іпотекодавцем.

Посилання відповідача на неефективне обрання позивачами способу захисту є необґрунтованими, оскільки можливість оскарження рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на майно передбачена як частиною четвертою статті 37 Закону України «Про іпотеку», так і частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, визнання судом незаконним рішення державного реєстратора підтверджує протиправне набуття особою у власність нерухомого майна і ці обставини є преюдиційними у спорі про витребування майна у особи, яка є останнім набувачем цього майна.

Виходячи з зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновок суду про задоволення позовних вимог судовий збір, сплачений позивачами за подачу позову до суду в розмірі 992,40 грн., слід стягнути на їх користь з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»,

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 10-13, 259, 263-265,268 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Наталії Володимирівни про державну реєстрацію права власності (номер запису 60627491) за АТ «Альфа Банк на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 09 червня 2023 року.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суддя М. Є. Бойко