Єдиний унікальний номер 142/184/23
Номер провадження 2/142/141/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2023 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання Ласки Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області в порядку загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Гайсинської міської ради таслужба у справах дітей Студенянської сільської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служби у справах дітей Гайсинської міської ради таслужби у справах дітей Студенянської сільської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час проживає з нею. Судові витрати стягнути з відповідача.

На обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 27 лютого 2010 року. Від шлюбу в них народилось дві доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2014 рокуїх шлюб розірвано. Донька ОСОБА_5 з 22 жовтня 2014 року проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5 не проживає, не відвідує її, не піклується про стан її здоров`я та не забезпечує належний фізичний, духовний розвиток дитини, не цікавиться нею і не бере участі в її утриманні та вихованні, не виявляє до доньки ОСОБА_5 щонайменьшої батьківської турботи, ніяких стосунків з нею не підтримує, ухиляється від виховання дитини та від виконання своїх батьківських обов`язків, про що додатково свідчить нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 . А тому, для найкращого забезпечення інтересів дитини, з метою захисту її прав, необхідно відповідача ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 30 травня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просила задовольнити.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 в підготовче засідання не зв`явився, однак в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 , в якій він просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не має ні наміру, ні змоги піклуватися про неї та приймати участь в її вихованні. Позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Гайсинської міської ради в підготовче засідання не з`явилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Студенянської сільської ради Вінницької області Подолян Н.І. надала в підготовче судове засідання, керуючись положеннями ч. 2 ст. 174 ЦПК України, поясненння щодо позову, а також зазначила, що оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнає і просить позбавити його батьківських прав, то служба у справах дітей Студенянської сільської ради Вінницької області не заперечують щодо задоволення позову.

Суд, вислухавши думку позивача, інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 56) є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано.

Згідно акту про встановлення факту фактичного проживання від 26 квітня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - чоловік позивача та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син позивача.

З акту обстеження умов проживання № 37, складеному 08 травня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в дитини є власна кімната, робоче місце, місце для ігор та збереження речей. Створені всі необхідні умови для дитини. Порушення прав дитини не виявлено.

Відповідно до довідки № 01-06/164 від 07 квітня 2023 року, ОСОБА_3 навчається в 2-В класі ліцею № 7 м. Гайсин Гайсинської міської ради.

Згідно висновку органу опіки та піклування Гайсинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає, не піклується про її стан здоров`я та не цікавиться нею і не бере участі в її утриманні та вихованні, ніяких стосунків з нею не підтримує, ухиляється від виховання дитини та від виконання своїх батьківських обов`язків, про що додатково свідчить нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 . Враховуючи вищезазначене та рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 7 від 15 серпня 2023 року) орган опіки та піклування Гайсинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З письмової заяви ОСОБА_2 , яка посвідчена державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Шигидою І.В. 22 березня 2023 року та зареєстрована в реєстрі за № 163, встановлено, що ОСОБА_2 відмовляється від своїх батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не має ні наміру, ні змоги піклуватися про неї та приймати участь в її вихованні.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.

Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, враховуючи інтереси дитини, позицію відповідача, та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей. Жодних дій, направлених на виправлення своєї винної поведінки по відношенню до своїх дітей, не вчинила. А після отримання судової повіскти, ухвали про відкриття, позовної заяви до суду більше не зявлялась.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 150, 164-166, 169 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12, 13, 57, 60, 81, 89, 259, 263, 265, 267, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Гайсинської міської ради,служба у справах дітей Студенянської сільської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Піщанський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

служба у справах дітей Гайсинської міської ради,що знаходиться за адресою: 23700, м. Гайсин, Вінницької області, Площа Миру, 3;

служба у справах дітей Студенянської сільської ради Вінницької області, що знаходиться за адресою: 24715, с. Студена Тульчинського району Вінницької області, вул. Центральна, 36.

Суддя: