Провадження № 2/761/1782/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

представника позивача ОСОБА_4.,

відповідача3 ОСОБА_1 ,

представника відповідача 3 Кіщук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "СЕТАМ", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та акта про проведення електронних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

Ухвалою суду від 03.08.2022р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.05.2023р. закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні було поставлено на обговорення клопотання відповідача3 щодо залишення позовної заяви без руху, яке обґрунтовано тим, що 09.05.2023р. відповідачем було надіслано на адресу позивача копію заперечень на відповідь на відзив за вказаною у позовній заяві адресою, 03.07.2023р. відповідачем було отримано лист, в якому ДП "Укрпошта" повернуло поштове відправлення з відміткою "Повернення Відправнику. Такої адреси не існує". На переконання ініціатора клопотання у відповідності до вимог ст.175, 185 ЦПК України, позов слід залишити без руху для надання представнику позивача строку для усунення недоліків шляхом зазначення даних про місце проживання чи перебування позивача, а також поштовий індекс, номер телефону, адресу електронної пошти.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, зокрема, наголосивши на тому, що в позовній заяві була зазначена поштова адреса, за якою позивач та її представник можуть отримувати передбачені процесуальним законом документи, а також вказано щодо відсутності у позивача офіційної електронної адреси та пошти. Представник позивача також пояснила, що під час підготовки позовної заяви була допущена помилка в написанні та транслітерації адреси позивача, а також зауважила, що отримання стороною процесуальних документів за вказаною адресою є правом, а не обов`язком сторін, а відповідальність щодо невручення таких документів покладається виключно на таку сторону та не свідчить про недоліки позовної заяви.

Відповідач3 та його представник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Подана до суду позовна заява містить відомості передбачені п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України. Разом з тим, адвокат у позовній заяві допустила помилку в написанні адреси позивача, що підтвердила у судовому засіданні, а також надала відомості про дійсну адресу ОСОБА_2 .

Вирішуючи клопотання про залишення позову без руху, суд враховує висновки, вказані у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року справа №177/1163/16-ц: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції. Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін, апеляційний суд не звернув уваги на вищенаведене та дійшов помилкового висновку про те, що суд першої інстанції діяв відповідно до вимог статті 185 ЦПК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року) наголосив на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Також, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.Ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, обмежує права позивача та перешкоджає йому у доступі до правосуддя.».

Суд враховує, що помилку в транслітерації адреси позивача представник позивача виправила, оскільки повідомила дійсну адресу позивача.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до переконання, що у разі залишення позовної заяви без руху за вказаних у клопотанні підстав, буде допущено надмірний формалізм щодо застосування положень ст.175 ЦПК України, що як наслідок може призвезти до порушення права позивача на доступ до правосуддя, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача3.

Керуючись положеннями ст.ст. 4, 11, 175, 177, 187, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача3 про залишення позовної заяви без руху - відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.08.2023р.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА