Справа № 214/5592/22
Провадження № 2/204/1339/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Барильченко А.Д.,

за участю представника відповідача адвоката Джирма А.В.,

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

06 лютого 2023 року за підсудністю з Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якій позивач просить суд:

-стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачу позову 22.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, розпочавши стягнення з дня подачі позовної заяви 22.10.2022 року.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 18 жовтня 2019 року між сторонами було укладено шлюб. Від цього шлюбу у подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Хоча шлюб на даний час не розірвано, подружжя разом не проживає, матеріальної допомоги батько дитини не надає, хоча має таку можливість. Відповідач не виділяє кошти на утримання дитини всі необхідні побутові умови, необхідний одяг та харчування позивач забезпечує сама. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач вимушена звернутись до суду. Крім того, позивач вказує, що на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не працює, на роботу не може влаштуватись, оскільки має сама доглядати за маленькою дитиною, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від чоловіка, що в свою чергу є його обов`язком відповідно до ст.84 СК України.

У судове засідання позивач та її представник - адвокат Зінькова І.В. не з`явились, від останньої надійшла заява на адресу суду через систему «Електронний суд» про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Джирма А.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначила, що позовні вимоги відповідач визнає частково, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі частини його доходу та аліментів на утримання дружини у розмірі 1/12 частини його доходу. Крім того, адвокатом було наголошено суду, що відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку, що підтверджується відповідними квитанціями, які були долучені до матеріалів спарви.

Вислухавши заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Встановлено, що 18 жовтня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 18 жовтня 2019 року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.15).

Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 05 лютого 2020 року Вугледарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Із вказаного свідоцтва вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачка, скориставшись своїм правом, просила стягнути аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні позивачки, проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,13), тому з урахуванням можливостей відповідача та його матеріального стану, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці, та вважає, що аліменти слід встановити у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем у добровільному порядку сплачувались аліменти періодичними платежами, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи: №Р24АР24А26156 від 21.12.2022 року на суму 4000 грн. (а.с.51); №Р24АР24А65747 від 19.01.2023 року на суму 4000 грн. (а.с.51 на звороті); №Р24АР24А90312 від 09.02.2023 року (а.с.52). Долучені представником відповідача інші платіжні квитанції, суд до уваги не приймає, оскільки останні не містять цільового призначення платежу.

Вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитини трирічного віку, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У зв`язку з тим, що позивач не працює, так як доглядає дитину, джерел доходу не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Судом попередньо встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений 18 жовтня 2019 року; від цього шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їхня спільна дитина.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання його дружини аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 24.10.2022 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 141, 180-184 СК України, ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2022 року і до її повноліття, в особі матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дружини - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.10.2022 року і до 30 січня 2023 року, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В.Токар