Справа № 129/3142/22
Провадження по справі № 2/129/271/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом адвоката Гуравської Валентини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за заповітом та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку,

Встановив:

30.11.2022 р. до суду подано позов, у якому представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 ; крім того, просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 та передана на підставі рішення 43 сесії 7 скликання Карбівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 18.11.2020 р.; свої вимоги мотивує тим, що його батьки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набули (у них виникло) право власності на житловий будинок, який власною працею та коштами з дозволу виконкому Карбівської сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудили житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (колгоспний двір), проживали у ньому, володіли і користувалася, але за життя не зареєстрували своє право власності на нього. Станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному з них належить по частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд; внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька позивача ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , спадщину після смерті якого прийняла померла ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю; внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , в тому числі частка вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, яка належала її померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловікові ОСОБА_5 та земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстрація права власності на земельну ділянку не проведена у зв`язку з тим, що при житті ОСОБА_3 була розпочата та не завершена процедура приватизації вищевказаної земельної ділянки. Спадкоємцем цієї спадщини за заповітом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спадкоємцем на обов`язкову долю у спадщині є ОСОБА_2 , яка подала заяву в Гайсинську державну нотаріальну контору у якій відмовилася від прийняття спадщини за заповітом і за законом. Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк спадщину після смерті матері прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, однак державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори своєю постановою за вих. №1076/02-31 від 28.09.2022 р. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії на отримання свідоцтва про право на спадщину на належний спадкодавиці житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер :04:007:0137), що розташована в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, невизначена частка спадкодавиці на вищевказаний житловий будинок, відсутністю відомостей про державну реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок, також неможливо встановити які частки житлового будинку належали решті членам колгоспного двору, будинок відносився до суспільної групи колгоспників; щодо вищевказаної земельної ділянки відсутні документи що посвідчують право власності спадкодавиці на вищевказану земельну ділянку, а також відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку, в зв`язку з тим, що при ОСОБА_3 була розпочата та не завершена процедура приватизації вищевказаної земельної ділянки, тому позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

Представник позивача адвокат Гуравська В.Ю. в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала повністю, справу просила розглядати у її та позивача відсутність (а.с.54).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги визнала повністю, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.60).

За змістом абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Спірні правовідносини регламентуються:

- ч.1 ст.131 ЗК України, за якою громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод;

- абзацом 2 пункту 1 розділу X «Перехідних положення» ЗК України про те, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 р. № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16.09.2008 р. № 509-VI); якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку;

- постановою Верховного суду від 21.03.2018 р. № 623/633/17, за якою, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця;

- рішенням Європейського Суду з прав людини в справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам - II проти Німеччини», за яким під конвенційним поняттям «майно» розуміється не тільки власність і активи, а й правомірні очікування (сподівання) щодо можливості отримання майнового права;

- ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, за якими спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину;

- ст.1216 ЦК України, за якою спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців);

- ст.1218 ЦК України, згідно з якою до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті;

- ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті;

- ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

- чинними на час їх виникнення ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст.127 цього самого Кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому;

- ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину;

- п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , яка разом з чоловіком ОСОБА_5 законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набули (у них виникло) право власності на нього, який власними працею та коштами з дозволу виконкому Карбівської сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудили житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (колгоспний двір), проживали у ньому, володіли і користувалися, але за життя не зареєстрували своє право власності на нього, також ОСОБА_1 є спадкоємцем на право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2500 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер :04:007:0137), що розташована в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , повне і безумовне визнання позову відповідачем, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з метою захисту спадкового майнового права позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 259, 263, 264 ЦПК України,

Вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, (кадастровий номер :04:007:0137), що розташована в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: