Дата документу 15.06.2023Справа № 554/4923/23
Провадження № 2-з/554/62/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Райффайзен Банк» подав до Октябрського районного суду м. Полтави заяву про забезпечення позову, у якій прохав вжити заходи забезпечення позову: шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1 відчужувати в будь-який спосіб нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :09:005:0255, площею 0,1 га , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 12051053 від 14.11.2015.

В обґрунтування заяви АТ «Райффайзен Банк» зазначив, що АТ «Райффайзен Банк» до Октябрського районного суду м. Полтави подано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-118297982 від 10.12.2021 року в сумі 521 501,95 грн. Згідно Інформаційної довідки від 27.04.2023 р. № 376004495 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності нерухоме майно, а саме земельна ділянка з кадастровим номером :09:005:0255 площею 0,1 га , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що заявлені вимоги мають значний розмір та враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання, в тому числі після пред`явлення досудових вимог та позову, позивач вважає, що заявлений спосіб забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно є адекватним способом запобіганню можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог та не допущення відчуження цього майна під час розгляду справи, з метою подальшого приховування та унеможливлення його реалізації, в тому числі через органи ДВС у випадку ухвалення рішення на користь позивача та звернення до відповідних органів із виконавчими документами. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання в даній цивільній справі,відповідач повністю припинив навіть часткове виконання зобов`язань перед АТ «Райффайзен Банк», не зважаючи на наявність достатньої кількості додаткового майна, кошти від реалізації якого могли бути частково спрямовані на погашення наявної заборгованості.

Позивач зазначає, що предметом позову у даній цивільній справі є вимога про захист прав і законних інтересів АТ «Райффайзен Банк», порушених внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання з повернення заборгованості. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально- правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати , продати , знищити або знецінити майно, що утруднить виконання рішення суду. Позивач зазначає, що заборона відповідачу відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно стане стимулюванням щодо виконання боргових зобов`язань перед банком та гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суд вважає за можливе розглядати заяву без повідомлення учасників справи так приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.ч 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується щляхом заборони вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом позову є стягнення з відповідача ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором № 014-RO-82-118297982 від 10.12.2021 року в сумі 521 501,95 грн.

Позивач прохає накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :09:005:0255 площею 0,1 га , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не додано до заяви доказів, що заходи забезпечення позову, які прохає застосувати позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Так позивачем не надано документів на підтвердження вартості майна, арешт на яке прохає накласти, що унеможливлює перевірку співмірності заявлених позовних вимог арешту майна.

Щодо посилання заявника на позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.02.2019 по справі № 911/1695/18, що процесуальним законом не передбачено обов`язкового з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна, на яке судом накладається (в порядку вжиття таких заходів) арешт, то суд звертає увагу на те, що в межах вказаної справи встановлено обставини, спрямовані на відчуження майна відповідача (розміщення у мережі Інтернет оголошення щодо продажу Комплексу, який за своїми характеристиками є ідентичним майну, яке належить Заводу; склад комплексу, який запропоновано до продажу, відповідає майну, зазначеному в інформаційній довідці від 24.07.2018 №131933508).

Разом з тим до заяви про забезпечення позову у справі № 554/4923/23 будь-яких доказів, які вказують на намагання відповідача відчужити належне йому майно, не надано.

Таким чином, висновки викладені Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі № 911/1695/18 до даних правовідносин застосовані бути не можуть.

Cуд вважає, що посилання позивача на те, що невжиття таких заходів унеможливить виконання рішення суду, є лише припущенням та не може розцінюватися як підстава для застосування заходів забезпечення позову.

З цих підстав, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.І.Савченко