ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1917/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С..

при секретарі Мелещенковій А.С.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представники відповідача не з`явилися

представник третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання наказу незаконним, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання наказу незаконним, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

13.02.2023 року представник Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Мельников Денис Олександрович подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки у справі відсутній предмет спору. Клопотання обґрунтоване тим, що між сторонами припинено трудові відносини.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі. Послався на те, що предметом спору є визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 30.08.2022 року № 238-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 »; поновлення дії трудового договору; стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Не заперечуючи факт припинення трудових відносин з відповідачем, вважав, що підстави для закриття провадження у справі відсутні, оскільки між сторонами існує спір.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, своїх представників до суду не направив.

Представник Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, зваживши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18 та від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що припинення між сторонами трудових відносин не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Водночас ініціювання позивачем звернення до суду з вказаним позовом вказує, що на момент звернення до суду з таким позовом предмет спору був наявний. Крім того, у судовому засіданні позивач особисто підтвердив, що спір між ним та відповідачем з приводу визнання наказу незаконним, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, існує.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання наказу незаконним, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.С. Мицик