Справа № 449/823/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Борняк Р.О.

при секретарі - Вовк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивують тим, що відповідач не проживає по місцю своєї реєстрації, не приймає участі у догляді за квартирою, не сплачує комунальних платежів, не зберігає особистих речей.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав письмові пояснення, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки підставою визнання права власності за позивачкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 було рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.06.2021 року, проте постановою Львівського апеляційного суду дане рішення скасовано.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що що житловий будинок в АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , підставою є рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.06.2021 року.

Згідно Постанови Львівського апеляційного суду від 11.04.2023 року, рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.06.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, у якому у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Перемишлянської міської ради про визнання права власності відмовити.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно заповіту від 01.09.2009 року, встановлено, що ОСОБА_3 заповів все своє майно (включаючи житловий будинок в АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 .

Оскільки постановою Львівського апеляційного суду скасовано рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.06.2021 року, яке було підставою для визнання права власності за позивачем на житловий будинок в АДРЕСА_1 , відповідно позивач не є власником даного житлового будинку і не має права звертатися про виселення відповідача.

На підставі ст. ст. 71,72 Житлового кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. О. Борняк