Провадження № 22-ц/802/544/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,

представника заявника Курбай Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2023 року у справі за заявою стягувача ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

03.01.2023 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

03.02.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд зазначеного судового наказу Луцького міськрайонного суду від 03.01.2023 року у зв`язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, не вказала на ряд обставин, а саме: що він є військовослужбовець та перебуває на військовій службі; не надала відомості щодо наявності працевлаштування боржника при визначенні розміру аліментів саме в частці від доходу; не вказала на добровільне утримання ним дітей.

Вважає, що зазначені обставини є нововиявленими і мають істотне значення для справи та не могли бути відомі суду при винесенні судового наказу. Просить суд скасувати судовий наказ Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.01.2023 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та відмовити у задоволенні заяви про його видачу ОСОБА_2 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2023 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд справи за нововивченими обставинами.

Заслухавши представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2023 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2022 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 15).

Звернувшись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 в якості нововиявлених зазначає ті обставини, що стягувач ОСОБА_2 не повідомила суд про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовець та перебуває на військовій службі; не надала відомості щодо наявності працевлаштування боржника при визначенні розміру аліментів саме в частці від доходу; не вказала на добровільне утримання ним дітей, що підтверджується наданими платіжними дорученнями (а.с. 61-67).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, малолітні діти проживають разом з матір`ю .

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20, провадження № 61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункти 27, 28).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Враховуючи викладене, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Встановивши, що обставини, на які посилався боржник у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2023 року, не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу своїм дітям не є підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. Надання одним із батьків матеріальної допомоги дитині, за умови відсутності згоди між батьками про порядок та суму утримання не позбавляє можливості одного з них звернутися із відповідним позовом чи заявою про вирішення вказаного питання у судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявниця намагається стягнути з нього 1/3 від доходу боржника, оскільки знає що він отримує значну суму не заслуговує на увагу. Представником боржника до суду апеляційної інстанції було подано довідку про доходи ОСОБА_1 , відповідно до якої заробітна плата боржника в середньому становить 70215, 74 гривень

Оскільки саме вимогою п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто видача судового наказу про стягнення аліментів в розмірі 1/3 від доходу на двох дітей передбачено нормами ст.161 ЦПК України і не залежить від розміру доходу платника аліментів.

З врахуванням зазначеного боржником доходу, в середньому 1/3 від доходу боржника становить 23450, 25 грн, що не перевищує десять прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку (прожитковий мінімум для дітей від 6-18 років становить 1416 грн. 50 коп., 14765 - 10 прожиткових мінімумів на дитину).

Окрім того, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються (за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина): у частці від доходу матері, батька дитини; у твердій грошовій сумі.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей.

У випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (частина сьома статті 170 ЦПК України), в межах розгляду якої доводитиме не співмірність стягнутого з нього розміру аліментів з витратами, які ОСОБА_2 несе на утримання неповнолітніх дітей

З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відповідає вимогам закону.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: