Справа №461/1808/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.
В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача - ОСОБА_4 . До дня смерті ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем постійної реєстрації та проживання позивача. ОСОБА_5 заповіту не складала. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців, в тому числі які б мали право на обов`язкову частку спадкового майна відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, немає. На день смерті ОСОБА_5 була розлучена, її мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадкового майна по матері позивача входить частка в спільній сумісній власності приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 57,3 м2 з підвалом площею 21,8 м2. Тобто, по смерті ОСОБА_6 (баби позивача) у спадкові права вступила її дочка ОСОБА_4 (мама позивача), була зареєстрована в одному будинку на день смерті баби, однак спадщину не оформила. ОСОБА_6 (баба позивача) до дня смерті постійно проживала із своєю дочкою ОСОБА_7 (мамою позивача), яка доглядала за її станом здоров`я, купляла ліки та продукти харчування, прибирала у квартирі та здійснювала поховання матері ОСОБА_6 . По смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 продовжувала доглядати за приватизованою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , користувалася усім побутовим майном у квартирі. Тому ОСОБА_8 (мама позивача) фактично мала успадкувати все майно ОСОБА_6 (баби позивача) як спадкоємець першої черги за законом. Оскільки відсутні будь-які законні способи оформлення права власності, то ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні позову поклалась на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .
До дня смерті ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем постійної реєстрації та проживання позивача.
ОСОБА_4 заповіту не складала.
Спадкоємцем першої черги є її син - позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановлено, що інших спадкоємців, в тому числі які б мали право на обов`язкову частку спадкового майна відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, немає.
На день смерті ОСОБА_5 була розлучена.
Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До складу спадкового майна по смерті ОСОБА_9 (матері позивача) входить частка в спільній сумісній власності приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 57,3 м2 з підвалом площею 21,8 м2.
ОСОБА_6 (баба позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була власником частки в спільній сумісній власності приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 57,3 м2 з підвалом площею 21,8 м2.
ОСОБА_6 (баба позивача) заповіту не складала, інших спадкоємців за законом першої черги, крім ОСОБА_5 (мами позивача) немає.
Таким чином, по смерті ОСОБА_6 (баби позивача) у спадкові права вступила її дочка ОСОБА_4 (мама позивача), яка була зареєстрована в одному будинку на день смерті баби, однак спадщину не оформила.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 (баба позивача) до дня смерті постійно проживала із своєю дочкою ОСОБА_7 (мамою позивача), яка доглядала за її станом здоров`я, купляла ліки та продукти харчування, прибирала у квартирі та здійснювала поховання матері ОСОБА_6 .
По смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 продовжувала доглядати за приватизованою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 та користувалася усім побутовим майном у квартирі.
Таким чином, ОСОБА_8 (мами позивача) фактично мала успадкувати все майно ОСОБА_6 (баби позивача) як спадкоємець першої черги за законом.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_3 загальною площею 82 кв.м. з коморою підвалом 21,8 кв.м. належала на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_6 (баба позивача), ОСОБА_5 (мати позивача) та ОСОБА_1 (позивачу), на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 16 травня 2002 року.
22 серпня 2002 року 3/10 частини квартири, що складається з житлового приміщення площею 24,7 кв.м, було продано (договір купівлі-продажу 3/10 частини квартири №5-4615 від 22 серпня 2002 року).
У зв`язку з цим, станом на сьогодні квартира АДРЕСА_3 має загальну площу 57 кв.м та до квартири належить комора підвалом площею 21.8 кв.м, що підтверджується технічним паспортом на квартиру.
Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Частина. 1 ст. 1270 цього ж кодексу для прийняття спадщини встановлює строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Матеріалами справи встановлено, що для оформлення прав на спадкове майно позивач у встановлений законом строк звернувся до першої Львівської державної нотаріальної контори.
Як вбачається з листа №954/02-14 від 30 вересня 2021 pоку, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві третіх) частини квартири АДРЕСА_3 , оскільки до спадкової справи не долучені правовстановлюючі документи на спадкове майно, яким є частка у квартирі загальною площею 57,3 м2, житловою площею 39,0 м2.
Вказана обставина змусила позивача звернутися до суду з даним позовом до Львівської міської ради.
Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню, оскільки наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування зазначеного майна та відповідні майнові права спадкодавця.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 76, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України та на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1258, 1263 ЦК України, суд, -
позовну заяву задовольнити.
Визнати в порядку спадкування право власності за законом на 2/3 (дві треті) частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 57,3 м2, житловою площею 39,0 м2 та комору підвал площею 21,8 кв.м за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Волоско І.Р.