Справа № 137/582/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в якій зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба ОСОБА_3 .

Позов мотивують тим, що після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 .

Позивачі є спадкоємцями за заповітом від 24.12.2014 р.

Вказують, що вони звернулися до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Тому позивачі змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять визнати за ними право власності по частки житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримує повністю і просить їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримує повністю і просить їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження позивачів ОСОБА_2 (а.с.8) та ОСОБА_1 (а.с.9) їх батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до копії заповіту вчиненого 24.12.2014 (а.с.10) ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати її на день її смерті і на що вона матиме за законом право заповідає в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.13) ОСОБА_6 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до технічного паспорту (а.с.14-17) зазначається технічна характеристика житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №856 від 08.07.2022 (а.с.19) та за №854 від 08.07.2022 (а.с.21) ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 актовий запис про смерть №21 від 06.12.2016 року до дня смерті була зареєстрована, проживала та була власником будинку згідно погосподарського обліку книга №1 за 2011-2015 року за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №853 від 08.07.2022 (а.с.20) ОСОБА_6 , 1926 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 актовий запис про смерть №33 від 07.12.1995 року до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент смерті проживала дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №855 від 08.07.2022 (а.с.21) за ОСОБА_3 була в користуванні земельна ділянка площею 0,68 га в межах с. Малинівка в тому числі: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах АДРЕСА_1 та 0,43 га для ведення особистого селянського господарства в межах АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на земельні ділянки не виготовлялись.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10.12.2019 (а.с.23-24) судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2020 (а.с.25-27) судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області за №50/02-14 від 03.08.2023 (а.с.41) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований АДРЕСА_1 та надано роз`яснення щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власнсоті на домоволодіння, виданого Малинівською сільською радою Літинського району Віннциької області 10 травня 1989 року (а.с.43) ОСОБА_6 є власником житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в нотаріальному порядку позивачі не можуть оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ними право власності по 1/2 житлового будинку, оскільки судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом і мають право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст.315, 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на праві приватної власності належить по 1/2 житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , позначеного на плані літерою "А", загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., веранда "а", ганок, сарай "Б", сарай "б", сарай "В", сарай "Г", погріб "П/Г", огорожа №4, ворота з хвірткою №5, огорожа №6.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.