КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1258/2023
справа №340/181/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Відділу освіти Тетіївської міської ради на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Мандзюка С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Тетіївської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 січня 2022 року позивачку ознайомлено із наказом начальника Відділу освіти Тетіївської міської ради Васютинського В. від 27 січня 2022 року №01-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким розірвано контракт з ОСОБА_1 , керівником комунального закладу «Тетіївський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3» Тетіївської міської ради Київської області, укладений 05 лютого 2019 року, звільнено позивачку з посади директора комунального закладу «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3» Тетіївської міської ради Київської області з 31 січня 2022 року.

З вказаним наказом не згодна, уважає його незаконним та безпідставним.

Зазначає, що в оспорюваному наказі вказано, що позивачку звільнено у зв`язку із систематичним невиконанням обов`язків, передбачених контрактом з керівником комунального закладу "Тетіївський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради Київської області від 05 лютого 2019 року, зокрема у пунктах: 2.1.4, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.9, 2.1.19,2.1.21,2.1.23, 2.1.24,2.1.30, з урахуванням пункту 5.4.1, на підставі пункту 8 статті 36 Кодексу Законів про Працю України. Проте жоден із вказаних пунктів контракту позивачкою порушено не було.

Вказує, що відповідач, в особі керівника Відділу освіти, не повідомив позивачку та не зазначив у наказі про звільнення, у чому саме проявлялись систематичні порушення умов контракту, зокрема, які дії або бездіяльність останньої є порушенням кожного з перелічених в наказі пунктів контракту. Перед винесенням оспорюваного наказу позивачці не запропоновано надати свої пояснення з приводу наявних у відділі освіти до неї претензій, що свідчить про відсутність об`єктивного підходу до вирішення ситуації та формальний підхід при звільненні директора навчального закладу.

Вказує, що рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року №2/940/107/20 не може слугувати підставою для звільнення директора школи, зокрема у зв`язку із тим, що воно не є доказом порушення останньою трудової дисципліни або умов контракту.

Вказує, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року №320/2704/20 не стосується особисто директора школи. Цим рішенням було тимчасово зупинено експлуатацію навчального закладу у зв`язку із не встановленням пожежної сигналізації.

Зазначає, що зміст протоколу №4 від 30 грудня 2021 року засідання комісії з проведення службового розслідування щодо дій директора та відповідальних осіб за стан пожежної безпеки в комунальному закладі "Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Тетіївської міської ради Київської області", позивачу не доведений. При цьому, саме службове розслідування було проведено ще в листопаді 2021 року, а висновок комісії службового розслідування з питання організації забезпечення пожежної безпеки у КЗ "Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" був винесений 08 грудня 2021 року.

Зі змісту вказаних документів випливає, що комісія спочатку винесла висновки, а потім провела розслідування. Вказує, що надала відділу освіти свої пояснення та заперечення на кожен пункт, зазначений у висновку. Разом з тим, відповіді на її заперечення не було.

Звертає увагу, що станом на день винесення оспорюваного наказу, причини пожежі в навчальному закладі так і не встановлені. Відповідно звільнення з цих підстав директора школи є передчасним, оскільки не встановлено її вини у виникненні такого надзвичайного стану, або будь-яких дій чи бездіяльності, внаслідок яких сталась пожежа.

Зазначає, що про обставини, які вказані у деяких документах, що зазначені в наказі, як підстава звільнення, позивачці взагалі не відомо, зокрема, про звернення депутата Тетіївської міської ради від 24 січня 2022 року №17, про комісію по перевірці вказаних фактів у зверненні депутата Тетіївської міської ради від 26 січня 2022 року. Також не зрозуміло, яким чином ці документи стосуються порушення умов контракту.

Вказує, що звільнення позивачки не пов`язано з підставами, які перелічені в наказі, а вирішено раптово, про що свідчить повідомлення №25 від 24 січня 2022 року «Про зміну назви посади та оновлений професійний стандарт керівника (директора) закладу загальної середньої освіти», в якому відповідач зазначив, що 23 березня 2022 року ОСОБА_1 змінено назву посади та упроваджено оновлений професійний стандарт до неї, затверджено посадову інструкцію в новій редакції, що тягне за собою укладення додаткової угоди до строкового трудового договору (контракту).

Окрім того, доказом того, що ОСОБА_1 відповідає займаній посаді, свідчить Атестаційний лист від 09 квітня 2020 року виданий Головою комісії управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради.

Мотивуючи наведеним, просить суд визнати незаконним та скасувати Наказ начальника Відділу освіти Тетіївської міської ради №01-к від 27 січня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді директора комунального закладу «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Тетіївської міської ради Київської області"; стягнути з Відділу освіти Тетіївської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Тетіївський районний суд Київської області рішенням від 17 жовтня 2022 року позов задовольнив.

Визнав незаконним та скасував наказ начальника відділу освіти Тетіївської міської ради № 01-к від 27 січня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновив ОСОБА_1 на посаді директора комунального закладу «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти I-III ступенів № 3» Тетіївської міської ради Київської області.

Стягнув з відділу освіти Тетіївської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 162 726,00 гривень з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

Стягнув з відділу освіти Тетіївської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 гривень.

Стягнув з відділу освіти Тетіївської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 гривень.

Допустив негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Не погодившись з ухваленим рішенням, відділом освіти Тетіївської міської ради подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пунктом 5.4 контракту обумовлено, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірвано за ініціативою роботодавця до закінчення строку його дії: за невиконання керівником обов`язків, передбачених контрактом; за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог законодавства з питань охорони праці.

Вказує, що за правилами розділу VI контракту пункту 6.1. визначено, що «у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим контрактом».

На підтвердження невиконання позивачем умов контракту (підстава для винесення оспорюваного наказу), відповідачем надано:

рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року у справі № 2/940/107/20, яким установлено невиконання позивачем, зокрема, п.п. 2.1.19; 2.1.21 контракту;

рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі №320/2704/20, якими встановлено ігнорування позивачем вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки навчального закладу (п.2.1.30 контракту);

звернення депутата Тетіївської міської ради від 24 січня 2022 року №17;

акт комісії по перевірці вказаних фактів у зверненні депутата Тетіївської міської ради;

протокол №4 від 30 грудня 2021 року засідання комісії з проведення службового розслідування щодо дій директора та відповідальних осіб за стан пожежної безпеки в комунальному закладі "Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3" Тетіївської міської ради;

висновок комісії службового розслідування з питання організації забезпечення пожежної безпеки у КЗ «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради від 08 грудня 2021 року;

довідку про перевірку достовірності інформації щодо формування мережі класів поданої керівниками закладів загальної середньої освіти (розпорядження Тетіївського міського голови від 13 вересня 2021 року № 79).

Вказує, що висновки суду про те, що зафіксовані в протоколі засідання комісії з проведення службового розслідування щодо дій директора комунального закладу "Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради від 30 грудня 2021 року №3 порушення не були доведені позивачці, пояснення щодо цих порушень від неї не відбиралися та не пропонувалося їх надати, спростовуються наявною у справі заявою позивачки від 18 січня 2022 року, із змісту якої убачається, що їй надавались для ознайомлення матеріали протоколу засідання комісії з проведення службового розслідування та вона реалізувала своє право на надання відповідних пояснень, що підтверджено письмовим запереченням відповідача.

Вказує, що необґрунтованими є висновки суду про те, що в оспорюваному наказі не зазначено про конкретні факти систематичного невиконання позивачкою її обов`язків, не застосування до неї заходів дисциплінарного стягнення, не відібрання письмового пояснення, оскільки позивачку звільнено на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП, а саме за не виконання умов контракту, а не за пунктом 3 статті 40 КЗпП

З посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові №357/11936/18 від 08 квітня 2020 року, вказує, що у разі звільнення за пунктом 8 частини 1 статті 36 КЗпП України незалежно від фактичної підстави розірвання контракт пріоритет мають положення контракту, а норми КЗпП України у таких випадках не повинні застосовуватись.

Зазначає, що у суду першої інстанції не існувало жодних процесуальних перешкод виконати частину 3 статті 89 ЦПК України і дослідити наявну в справі постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі №320/2704/20, якою залишено без змін рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 у справі №320/2704/20, на яке посилався відповідач.

Вказує, що розглядаючи цей спір, суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки пункту 1.5 контракту. За умовами цього пункту прийняття керівника (позивачки) навчального закладу здійснюється на підставі позитивного висновку конкурсної комісії, погодження кандидатури на посаду розпорядженням голови Тетіївської міської ради та наказу управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради.

Обґрунтовуючи доводи позовної заяви, позивачка не зазначила в ній підстав прийняття його на посаду директора навчального закладу, та не надала суду доказів прийняття його на цю посаду у вигляді розпорядження Тетіївського міського голови та наказу управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради.

Вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів прийняття позивача на посаду директора комунального закладу «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № З» Тетіївської міської ради.

Зазначає, що «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради є комунальним закладом, засновником якого є Тетіївська міська рада. Навчальний заклад безпосередньо підпорядковується Відділу освіти Тетіївської міської ради. Керівництво закладом освіти здійснює директор, повноваження якого визначаються законом, статутом та трудовим договором (п.п. 1.5, 1.6, 1.7, 1.8. посадової інструкції).

Уважає, що позовна вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу може бути реалізована виключно за рахунок державного бюджету розпорядником якого є Тетіївська міська рада, а не відділ освіти міської ради.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув позов, не встановивши належних відповідачів, залишив поза увагою права та обов`язки комунального закладу «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради, залишив поза увагою права та обов`язки Тетіївської міської ради, яка є юридичною особою і засновником відділу освіти. Уважає, що суд розглянув спір без визначення належного суб`єктивного складу сторін, що є процесуальним обов`язком.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

17 січня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 у якому вказує, що з апеляційною скаргою не погоджується, уважає її необґрунтованою та безпідставною.

Вказує, що відповідачем під час розгляду справи не доведено ні систематичного невиконання позивачкою трудових обов`язків, ні порушення умов контракту.

Зазначає, що перед винесенням оскаржуваного наказу позивачці не було запропоновано надати пояснення з приводу наявних у відділу освіти до неї претензій.

Вказує, що в апеляційній скарзі відповідач не обгрунтував підстав, за яких у цьому випадку належними відповідачами повинні бути заклад освіти і Тетіївська міська рада.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні представник Відділу освіти Тетіївської міської ради - Васютинський В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, пославшись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що відповідачем не підтверджено, а в матеріалах справи відсутні докази, які могли б підтвердити наявність конкретних порушень позивачкою пунктів 2.1.6, 2.1.7, 2.1.9, 2.1.21, 2.1.23, 2.1.24, 2.1.30 контракту.

Визначивши розмір середньоденного заробітку у розмірі 879,60 гривень, суд першої інстанції послався на дані довідки №31, виданої 14 лютого 2022 року.

Установлено такі обставини справи та відповідні ним правовідносини.

З даних контракту від 05 лютого 2019 року укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та управлінням освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 призначено на посаду директора комунального закладу "Тетіївський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3" (а.с. 13-18).

Відповідно до пункту 1.5 контракту прийняття Керівника здійснюється на підставі позитивного висновку конкурсної комісії, погодження кандидатури на посаду розпорядженням голови Тетіївської міської ради та наказу управління освіти Тетіївської міської ради. Надання відпустки керівнику та направлення його у службове відрядження проводиться відповідно до чинного законодавства на підставі наказу управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради. Звільнення керівника із займаної посади здійснюється на підставі наказу управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради.

Розділом ІІ вказаного контракту визначено права та обов`язки керівника.

Зокрема керівник:

- забезпечує складання тарифікаційного списку, дотримуючись найменування посад, передбачених Типовими штатними нормативами, та подає їх, після погодження з профспілковим комітетом, на затвердження роботодавцю (п. 2.1.4);

- планує, координує і контролює роботу педагогічних та інших працівників закладу освіти (п. 2.1.6);

- бере участь у відборі кадрів та розподіл обов`язків між працівниками закладу освіти (п. 2.1.7);

- затверджує розклад занять учнів, графіки роботи і педагогічне навантаження працівників закладу освіти, графіки відпусток (п. 2.1.9);

- забезпечує раціональне використання бюджетних коштів, а також коштів, які надходять з інших джерел; здійснює звітування про використання бюджетних коштів та виконану роботу за рік на загальних зборах педагогічного колективу, батьківських комітетів, рад, а також оприлюднення на веб-сайті закладу освіти (п. 2.1.19);

- забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за закладом освіти майна, організовує діловодство, вчасно подає статистичну звітність (п. 2.1.21);

- забезпечує безпечну експлуатацію інженерно-технічних комунікацій, обладнання і вживає заходів з приведення їх у відповідність з діючими стандартами, правилами і нормами з охорони праці; своєчасно організовує огляди і ремонти приміщень закладу освіти (п. 2.1.23);

- затверджує посадові інструкції для працівників закладу освіти (п. 2.1.24);

- забезпечує виконання чинних нормативно-правових актів з охорони праці, вимог органів державного нагляду (контролю) (п. 2.1.30).

Відповідно до пункту 5.4.1 контракту за невиконання керівником обов`язків, передбачених цим контрактом, можливе дострокове припинення контракту.

Пунктом 7.1 укладеного контракту визначено, що цей контракт діє з 05 лютого 2019 року по 05 лютого 2025 року і набирає чинності з дня підписання сторонами.

З даних наказу відділу освіти Тетіївської міської ради №01-к «Про звільнення ОСОБА_1 » від 27 січня 2022 року установлено, що у зв`язку із систематичним невиконанням обов`язків, передбачених контрактом з керівником комунального закладу "Тетіївський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради Київської області від 05 лютого 2019 року, зокрема у пунктах: 2.1.4, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.9, 2.1.19,2.1.21,2.1.23, 2.1.24,2.1.30, з урахуванням пункту 5.4.1, на підставі пункту 8 статті 36 Кодексу Законів про Працю України, контракт з ОСОБА_1 , керівником комунального закладу «Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради Київської області, укладений 05 лютого 2019 року розірвано, звільнено ОСОБА_1 з посади директора комунального закладу «Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради Київської області з 31 січня 2022 року (а.с. 10).

Підставою винесення цього наказу вказано:

1) рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року у справі № 2/940/107/20;

2) рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 320/2704/20;

3) довідка про перевірку достовірності інформації щодо формування мережі класів, поданої керівниками закладів загальної середньої освіти до відділу освіти (розпорядження Тетіївського міського голови від 13.09.2021 року № 79);

4) протокол № 4 від 30 грудня 2021 року засідання комісії з проведення службового розслідування щодо дій директора комунального закладу «Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради;

5) висновок комісії з службового розслідування з питань організації і забезпечення пожежної безпеки у КЗ «Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» від 08.12.2021 року;

6) звернення депутата Тетіївської міської ради від 24 січня 2022 року № 17;

7) акт комісії по перевірці вказаних фактів у зверненні депутата Тетіївської міської ради від 26 січня 2022 року.

У графі "з наказом ознайомлена. Один екземпляр отримала" наявний рукописний підпис ОСОБА_1 28 січня 2022 року. Окрім цього вказано, що остання не погоджується з наказом, з пунктом 7 не ознайомлена під підпис.

З даних акту про фіксування реєстрації останнього запису в журналі «Обліку перевірок, ревізій та контролю з виконанням їх рекомендацій КЗ «Тетіївський ОЦ-ОЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3» від 18 січня 2022 року встановлено, що останній запис в журналі обліку перевірок, ревізій та контролю за виконанням їх рекомендації КЗ "Тетіївський ОЦ-ОЗЗСО І-ІІІ ступенів №3" було проведено 03 червня 2021 року (том 1 а.с.11).

24 січня 2022 року позивачці вручено повідомлення № 25 про зміну назви посади та оновлений професійний стандарт керівника (директора) закладу загальної середньої освіти, у якому зазначено, що 23 березня 2022 року буде змінено назву посади та упроваджено оновлений професійний стандарт до неї, затверджено посадову інструкцію в новій редакції, що тягне за собою укладення додаткової угоди до строкового трудового договору (контракту). У цьому повідомленні начальник відділу освіти Тетіївської міської ради також просив визначитися протягом двох місяців щодо згоди чи незгоди продовжувати роботу на посаді директора закладу загальної середньої освіти в умовах оновленого професійного стандарту не пізніше 22 березня 2022 року (том 1 а. с. 19).

З даних довідки №31 від 14 лютого 2022 року, виданої відділом освіти Тетіївської міської ради, установлено, що ОСОБА_1 дійсно працює у КЗ Тетіївської ОЦОЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 та займає посаду - учитель. За період з серпня по січень загальна сума доходу складає 112 101,96 гривень (том 1 а.с.25).

З даних протоколу засідання комісії з проведення службового розслідування №4 від 30 грудня 2021 року щодо дій директора та відповідальних осіб за стан пожежної безпеки в КЗ "Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради, убачається, що комісія ухвалила заперечення директора комунального закладу "Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради Київського області ОСОБА_1 на висновки комісії з службового розслідування відділу освіти Тетіївської міської ради взяти до відома. Визнати, що директором комунального закладу "Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради Київської області ОСОБА_1 не виконуються обов`язки, які визначені в розділі ІІ Контракту "Завдання і обов`язки керівника", зазначені в пунктах: 2.1.6., 2.1.7., 2.1.9., 2.1.21., 2.1.23., 2.1.24., 2.1.30.

З даних висновку убачається, що комісія зробила висновок про те, що директором КЗ «Тетіївський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти» ОСОБА_1 були допущені порушення вимог: чинного законодавства України щодо забезпечення протипожежного режиму в закладах освіти, Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України», затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 серпня 2016 року № 974, інструкції з діловодства у закладах загальної середньої освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки від 23 червня 2018 року № 676, зареєстрованого в Мінюсті України 11 вересня 2018 року за № 1028/32480. Директор не забезпечила організації заходів із забезпечення охорони праці і пожежної безпеки, не здійснювала контролю за діяльністю відповідальних осіб за стан пожежної безпеки та безпеку життєдіяльності учасників освітнього процесу, трудової дисципліни працівників закладу (том 1 а.с. 100-107).

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України).

Згідно з абзацом шостим частини першої статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частини 3 статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на забезпечення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності та професійні навички, підвищення взаємної відповідальності сторін, правову і соціальну захищеність працівника.

У контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника і додаткові підстави розірвання трудового договору (правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 757/42262/15-ц).

У пункті 8 статті 36 КЗпП України встановлюється така підстава припинення договору як підстави, зазначені в контракті.

Вказана норма не враховує загальну класифікацію підстав припинення трудового договору, визначену законодавством про працю.

У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі 757/62834/19 (провадження № 61-10812св20) зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Позивач погодився з умовами контракту, підписавши його, у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання.

Схожі за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі №522/10590/2017 (провадження №61-21820св18), від 10 квітня 2019 року у справі №522/10592/17 (провадження №61-35286св18).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) дійшла висновку про те, що звільнення працівника на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, - не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

Таким чином, слід зробити висновок, що контракт є особливим видом трудового договору, в якому, крім іншого, сторони погоджують і додаткові умови його розірвання, зокрема дострокового. Такі умови є самостійними підставами для припинення трудових відносин, і попри те, що ініціатива їх застосування або незастосування в кожному конкретному випадку належить роботодавцеві, сама процедура не підпадає під вимоги законодавства щодо порядку звільнення працівника з ініціативи роботодавця. Отже, визначальним фактором для розірвання трудового контракту є саме факт порушення його умов.

Відтак, при звільненні працівника з підстав, передбачених контрактом з формулюванням причини - систематичне невиконання обов`язків, передбачених контрактом, такого формулювання недостатньо, а слід визначити конкретні умови контракту, які не виконував працівник.

Судом першої інстанції правильно установлено, що у цій справі роботодавцем не визначено та не надано доказів щодо конкретних порушень умов контракту, натомість посилання на ряд пунктів контракту, якими визначено загальні умови, у такому випадку не є достатнім.

Доводи апеляційного скарги з посиланням на обставини, установлені рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 23 липня 2020 року у справі № 2/940/107/20; рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 320/2704/20 відхиляються колегією суддів, оскільки цими судовими рішення не установлено фактів невиконання позивачкою обов`язків, передбачених контрактом.

Дані довідки про перевірку достовірності інформації щодо формування мережі класів не підтверджують правомірність оспорюваного наказу, оскільки таке порушення не зазначено у пунктах контракту, невиконання яких визначено підставою для звільнення.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині критичної оцінки Висновків комісії з службового розслідування з питань організації і забезпечення пожежної безпеки у КЗ "Тетієвський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3", оскільки цей висновок є додатком до протоколу №3 від 08 грудня 2021 року, який суду не надано.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності наказу про звільнення ОСОБА_1 та наявності підстав для поновлення її на роботі. Доводами апеляційної скарги такий висновок суду не спростовано.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що матеріали справи не містять доказів прийняття позивачки на посаду директора комунального закладу "Тетієвський освітній центр - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" відхиляються колегією суддів, оскільки є хибними, та, ураховуючи предмет цього позову - поновлення на посаді у зв`язку із незаконним звільненням - обставини прийняття позивачки на посаду не входять до предмету доказування.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що Відділ освіти не є належним відповідачем, ураховуючи, що Тетіївська міська рада є юридичною особою і засновником Відділу освіти, та відповідно розпорядником коштів, відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

З даних статуту Комунального закладу "Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради Київської області, в редакції що діяла на момент звільнення позивачки установлено, що КЗ "Тетіївський ОЦ-ОЗЗСО І-ІІІ ступенів №3" створений Тетіївською міською радою (рішення Тетіївської міської ради №645-20VII від 29 липня 2019 року) і знаходиться у комунальній власності. КЗ "Тетіївський ОЦ-ОЗЗСО І-ІІІ ступенів №3" є правонаступником всіх прав і обов`язків Комунального закладу "Тетіївський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" Тетіївської міської ради Київської області.

Пунктом 1.3 визначено, що засновником навчального закладу є Тетіївська міська рада Київської області.

Відповідно до пункту 1.4 КЗ "Тетіївський освітній центр-опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3" є юридичною особою, може мати рахунки в органах казначейства та установах банків та самостійний баланс, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у судах, має печатку, штамп, ідентифікаційний номер та інші реквізити, необхідні для здійснення своєї діяльності, може мати рахунки в установі банку і має у своєму складі філію (філії). Діє на підставі Статуту, затвердженого засновником. Зміни до статуту вносяться засновником у порядку, встановленому для його державної реєстрації.

Відповідно до пункту 5.9 Статуту директор закладу призначається засновником, або відділом освіти, у порядку, визначеному законами та установчими документами, з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту. Додаткові кваліфікаційні вимоги до керівника та порядок його призначення визначаються спеціальними законами та установчими документами закладу.

Пунктами 7.3-7.4 визначено, що фінансування закладу здійснюється його засновником у порядку, визначеному чинним законодавством. Фінансово-господарська діяльність закладу проводиться відповідно до Бюджетного кодексу України, Законів України "Про освіту", "Про дошкільну освіту", "Про загальну середню освіту", "Про позашкільну освіту" та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 7.5 визначено, що джерелами фінансування закладу є: кошти освітньої субвенції Державного бюджету в розмірі, передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти для забезпечення освітнього процесу в обсязі, визначеному Державними стандартами загальної середньої освіти; кошти місцевого бюджету; кошти, отримані за надання платних послуг; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, навчально-дослідних ділянок, підсобних господарств, від передачі в оренду приміщень, споруд, обладнання; благодійні внески юридичних та фізичних осіб; інші джерела, не заборонені законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 Положення про відділ освіти Тетіївської міської ради, затвердженого рішенням Тетіївської міської ради №465-11-VIII від 04 листопада 2021 року, відділ є уповноваженою особою з реалізації прав і обов`язків Тетіївської міської ради, як засновника, щодо управління закладами освіти.

Пунктом 1.6 визначено, що відділ є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України у Білоцерківському районі, печатку із зображенням Державного Герба України та своїми найменуванням, власні бланки.

З огляду на наведене, слід зробити висновок , що Відділ освіти Тетіївської міської ради створено не в структурі виконавчого апарату, а як відокремлений підрозділ із статусом юридичної особи.

Згідно статті 22 Бюджетного кодексу України унормовано, що, зокрема, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Відтак, оскільки Відділ освіти створено як юридичну особу, що не суперечить вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", функцію головного розпорядника бюджетних коштів виконує керівник цього відділу.

За змістом статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою №100 Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року з відповідними змінами та доповненнями ( у редакції на час спірних правовідносин) середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції виходив із даних довідки №31 від 14 лютого 2022 року (том 1 а.с. 25) та не врахував, що така не відповідає вимогам документу, на підставі якого обраховується середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Апеляційним судом цей недолік усунуто, та установлено, що згідно даних довідки про доходи №31 від 14 лютого 2022 року, наданої до апеляційного суду, установлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на посаді директора становить 563,25 гривень (том 2 а.с.30).

Установлено, що позивачку звільнено з посади 31 січня 2022 року.

З 31 січня 2022 року по 17 жовтня 2022 року 186 робочих днів. Відтак, розмір заробітку за час вимушеного прогулу складає 104 764,50 гривень (186*563,25 грн).

Відтак рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року в частині визначення розміру середнього заробітку за період з 31 січня 2022 року по 17 жовтня 2022 року слід змінити, зменшивши розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відділу освіти Тетіївської міської ради на користь ОСОБА_1 з 162 726,00 гривень до 104 764,50 гривень.

Доводів в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу апеляційна скарга не містить.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Установлено, що суд першої інстанції при розподілі судових витрат керувався частиною 6 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з таким висновком в частині розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 1984,80 грн.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відтак, позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про поновлення на роботі.

Установлено, що за звернення до суду ОСОБА_1 сплачено 992,40 гривень згідно квитанції №3536-6319-5789-9702 від 22 лютого 2022 року та 992,40 гривень згідно квитанції №0419-5743-2988-3141 від 22 лютого 2022 року (том 1 а.с.49-50).

Враховуючи вказане, у цьому випадку слід керуватися частиною 1 статті 141 відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що позивачкою сплачено судовий збір, відтак такий слід стягнути з відповідача не на користь держави, а на користь позивачки в загальному розмірі 1984,80 гривень.

Щодо судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку, апеляційний суд враховує, що за результатами розгляду справи судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку складає 1047,65 гривень.

Відтак, загальний розмір судового збору становить 2040,05 гривень (992,40 грн +1047,65 грн), на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню 1984,80 гривень, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 55,25 гривень.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу освіти Тетіївської міської ради задовольнити частково.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року в частині визначення розміру середнього заробітку за період з 31 січня 2022 року по 17 жовтня 2022 року змінити, зменшити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відділу освіти Тетіївської міської ради на користь ОСОБА_1 з 162 726,00 гривень до 104 764,50 гривень.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року в частині розподілу судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення такого змісту.

Стягнути з Відділу освіти Тетіївської міської ради, адреса: вул. Цвіткова, буд. 11, м.Тетіїв, Київська область, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1 984,80 гривень.

Стягнути з Відділу освіти Тетіївської міської ради, адреса: вул. Цвіткова, буд. 11, м.Тетіїв, Київська область, , на користь Держави судовий збір у розмірі 55,25 гривень.

В іншій частині рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова