П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Гусонька З.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2022 року у справі № 308/10841/20 (Головуючий: Данко В.Й.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Котлярової Людмили Володимирівни про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки і скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 до 21 серпня 2020 року була власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій він розташований, площею 0,0852 га, кадастровий номер :02:007:0002, які належали їй на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Котляровою Л.В. 16.04.2008 року за реєстровим номером 1642, зареєстрованого в Ужгородському районному комунальному підприємстві (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 09.05.2008 року, номер запису 72 в книзі 1, реєстраційний номер 18713853.

Вказаний житловий будинок в цілому літ. А складається з двох житлових кімнат, загального площею 104,9 кв. м, житловою площею 32,9 кв. м., гараж - літ. В., огорожа, споруди - І.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 436721, виданий Сторожницькою сільською радою 16.09.2009 року, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також до 21 серпня 2020 року позивач являлася власником 114/200 ч. житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельних ділянок площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053, на яких він розташований.

Зазначені 114/200 ч. житлового будинку належали позивачу на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою 18.10.1994 року за р. № 2-10772, зареєстрованого в Ужгородському державному міжрегіональному виробничому підприємстві технічної інвентаризації 20.10.1994 року за номером запису 5938 і в цілому житловий будинок складається з п`яти житлових кімнат, загальною площею 162,2 кв. м., житловою 93,1 кв. м.

Земельна ділянка площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 належала позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 204878, виданого Ужгородською міською радою 03.11.2010 року. Земельна ділянка площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053 належала їй на підставі Державного акту па право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 204879, виданого Ужгородською міською радою 03.11.2010 року. Цільове призначення земельних ділянок: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Враховуючи різке погіршення стану здоров`я позивача, з метою упорядкування своїх справ, 21 серпня 2020 року вона, як дарувальник, передала безоплатно належні їй на праві особистої приватної власності 114/200 ч. житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельні ділянки площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053, на яких він розташований, обдаровуваній - своїй старшій доньці ОСОБА_2 , на підставі договору дарування житлового будинку та земельних ділянок від 21.08.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Людмилою Володимирівною, зареєстровано в реєстрі за № 1219. Зібранням та оформленням необхідного пакету документів для підписання даного правочину займалась виключно її донька - ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що наприкінці вересня 2020 року, під час незначної та дріб`язкової сварки, донька ОСОБА_2 повідомила їй, що являється також одноосібним власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за її єдиним місцем проживання.

ОСОБА_1 вказує на те, що 21 серпня 2020 року вона фактично підписала два різні правочини, один з яких повністю відповідав волевиявленню учасника правочину, був вільним і відповідав її внутрішній волі, а саме відчуження на користь відповідача належного їй на праві власності 114/200 ч. житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельних ділянок: площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053, на яких він розташований, а що про існування іншого правочину вона навіть не здогадувалась, так як відчужувати житло, в якому проживає разом з чоловіком, наразі не мала жодного наміру та була переконана, що підписує примірники одного правочину, оскільки має ще мололошу доньку ОСОБА_3 ..

На користь правової позиції позивача щодо відсутності навіть гіпотетичної можливості обговорення дарування житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , тобто наявність вільного волевиявлення, яке б відповідало її внутрішній волі, говорить той факт, що пункти 1.9,1.10,1.11,1,12,1.13,1.14,1.15 та 1.16 зазначених двох правочинів є абсолютно тотожними, про що свідчить, зокрема факт наявності ідентичних орфографічних помилок (пункт 1.9) та наявна помилка в зазначенні дати - «дванадцять» першого серпня.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій він розташований площею 0,0852 га, кадастровий номер :02:007:0002 від 21.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Людмилою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 1218 та скасувати рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Котлярової Людмили Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 53727861 від 21.08.2020 року на житловий будинок загальною площею 104,9 кв. м, житлова площа - 32.9 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований площею 0,0852 га, кадастровий номер :02:007:0002.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Котлярової Людмили Володимирівни про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки і скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 , які просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_5 , а також приватний нотаріус Котлярова Л.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 21 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за № 1218, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Котляровою Л.В., згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 безоплатно житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0852 га з кадастровим номером :02:007:0002, на якій він розташований.

Факт отримання у власність зазначеного виже житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_2 на підставі договору дарування, також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки № 227304000 від 08.10.2020 року та № 227307007 від 08.10.2020 року.

Згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 21.08.2020 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1219, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Котляровою Л.В., дарувальник - ОСОБА_1 передала обдаровуваній - ОСОБА_2 безоплатно 114/200 ч. житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельні ділянки площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053, на якій він розташований.

Зазначені 114/200 ч. житлового будинку належали дарувальнику на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою 18.10.1994 року за р. №2-10772, зареєстрованого в Ужгородському державному міжрегіональному виробничому підприємстві технічної інвентаризації 20.10.1994 року за номером запису: 5938. Вказаний житловий будинок в цілому літ. А складається з п`яти житлових кімнат, загальною площею 162,2 кв. м., житловою 93,1 кв. м.

Земельна ділянка площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та земельна ділянка площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053 належали дарувальнику ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 204878 ита ЯЛ № 204879 видані Ужгородською міською радою 03.11.2010 року. Цільове призначення земельних ділянок: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На підтвердження проблем зі здоров`ям, що стало причиною бажання позивача упорядкувати справи, шляхом вчинення юридично значимих дій, позивачем додано до матеріалів справи копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1842/268, відповідно до якої ОСОБА_1 перенесла повторний ішемічний інсульт та знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «УРКЛ» з 11.07.2020 року по 22.07.2020 року, копію довідки з обласного клінічного онкологічного диспансеру від 13.09.2017 року, копію консультацій від лікаря невролога від 05.09.2019 року, 28.02.2020 року та 27.08.2020 року та копію заключення мультиспіральної комп`ютерної томографії від 11.07.2020 року № 2571.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов`язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Договір дарування є односторонньо зобов`язувальним. З його укладенням у сторін, як правило, не виникають взаємні або односторонні обов`язки.

Дарування є договором, тобто двостороннім правочином, що заснований на взаємному узгодженні.

Характерною ознакою дарування є його безоплатність. Будь-які причини, мотиви дарування (глибока вдячність до обдарованого або інші особисті почуття) не мають значення.

При зверненні в суд із позовом позивач та її представник посилаються на те, що ОСОБА_1 була переконана, що підписує примірники одного правочину, а саме договору дарування 114/200 ч. житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельні ділянки площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053, на якій він розташований і позивач не мала жодного наміру відчужувати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки проживає у ньому разом із чоловіком та має ще одну меншу доньку ОСОБА_3 .

Згідно з роз`ясненнями у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», особами, котрі беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є, насамперед, сторони даного правочину. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Спірний договір дарування укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом.

В оспорюваному договорі дарування сторони, зокрема і позивач, своїми підписами підтвердили, що договір відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладений у відповідності зі справжньою їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладено ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються договором.

Таким чином, якщо договір дарування посвідчено та зареєстровано у встановленому законом порядку, при цьому у момент складання договору дарувальник підтвердив, що правочин здійснено за доброю волею, то навіть незважаючи на поважний вік дарувальника, відповідний договір є дійсним.

Докази на підтвердження того, що на момент укладення спірного договору дарування стан здоров`я позивача погіршився до тієї міри, що вона потребувала сторонньої допомоги, відсутні.

Твердження позивача про те, що про існування іншого правочину вона навіть не здогадувалась спростовується тим, що саме договір дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0852 га з кадастровим номером :02:007:0002 підписувався сторонами першим, що підтверджено реєстровим номером цього договору № 1218 (договір дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельних ділянок: площею 0,0439 га з кадастровим номером :17:001:0052 та площею 0,0052 га з кадастровим номером :17:001:0053 зареєстровано за реєстровим номером 1219 та підписувався другим) і це говорить про те, що спочатку сторони ознайомлювалися, читали та підписували саме проект договору дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього не може бути взяте до уваги твердження позивача, що вона не збиралася відчужувати житло у якому проживає, оскільки у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 947/32485/20 суд наголосив, що лише з`ясування таких обставин, як вік позивача, його стан здоров`я, наявність у позивача спірного житла, як єдиного, продовження дарувальником проживання у подарованому житлі після укладення договору дарування самі по собі - без доведення наявності такої вади волі у дарувальника, як помилки, під час укладення оспорюваного договору - не можуть бути самодостатніми підставами для визнання такого договору дарування недійсним. Наведені обставини можуть бути лише опосередкованими доказами наявності такої помилки. В іншому випадку усі правочини, укладені особами відповідного віку, стан здоров`я яких є поганим та які продовжили проживати у подарованому житлі, підлягали б визнанню недійсними, що призвело б до обмеження правочиноздатності такої категорії осіб, що, у свою чергу, порушувало б гарантії, проголошені в статті 21 Конституції України щодо рівності осіб у їх правах.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що при укладенні договору дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0852 га з кадастровим номером :02:007:0002, дійсно мала місце помилка, договір укладений шляхом обману, а також, що укладення спірного договору не відповідало його внутрішній волі та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його змін чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 березня 2023 року.

Головуючий

Судді: