Справа № 369/3816/20
Провадження № 2/369/201/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Пінкевич Н.С.,

при секретарі Соловюк В.І.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом.

Позивач зазначила, що є власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Право власності на 1/2 частку даного житлового будинку отримала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4237 та державної реєстрації права власності за нею на дане нерухоме майно, проведеної 22.11.2019 14:42:57 тим же приватним нотаріусом, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189927504 від 22.11.2019.

Житловий будинок з наступними надвірними спорудами:

- літ "А" - житловий будинок, цегляний, загальною площею - 38,0 кв.м., житловою площею - 37,8 кв.м., навіс літ. "Б", огорожа 1-3.

Вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0696 га, кадастровий №:01:003:0057, за тою ж адресою.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4239 та державної реєстрації права власності на дане нерухоме майно, проведеної 22.11.2019 15:32:12 тим же приватним нотаріусом, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189924434 від 22.11.2019, позивач набула право власності на 1/2 частку даної земельної ділянки.

Попередній власник вищезазначеного житлового будинку ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув на нього права власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою 10.10.2006 року за реєстровим №1-2303.

Вищезазначена земельна ділянка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №042880, виданого 14 лютого 2008 року управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2006 року №1-2305. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54.

Позивач зазначила, що власником іншої 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач за даним позовом ОСОБА_4 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №200596101 від 17.02.2020 року.

Згідно даної інформаційної довідки ОСОБА_4 стала власником 1/2 частки даного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4231, а державна реєстрація цього права власності за ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.11.2019 14:42:57.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №202907096 від 04.03.2020 року відповідач ОСОБА_4 є власником 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4233, а державна реєстрація цього права власності за ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.11.2019 14:42:57.

Враховуючи викладене, позивач зазначає, що у спільній частковій власності позивача та відповідача знаходиться житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 і який згідно технічного паспорту КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" станом на 16.11.2017р. складається з кухні - 1.1, площею 19,6 кв. м., санвузла - 1.2, площею 13,0 кв.м., житлової - 1.3, площею 16,2 кв. м., житлової - 1.4, площею 10,4 кв. м., житлової - 1.5, площею 11,2 кв. м., самочинно збудованої прибудови літ. а1, з приміщеннями - 1-1, площею 19,6 кв.м., - 1.2, площею 13,0 кв.м., Ганок, Погріб під будівлею під а1, навіс літ. "Б", Хвіртка АДРЕСА_2 .

Позивач пояснює, що після набуття нею права власності на вищезазначені 1/2 частин житлового будинку та земельну ділянку, при проведенні візуального обстеження даного житлового будинку було встановлено, що його фізичний (аварійний) та антисанітарний стан не дозволяє в ньому проживати їй та членам її сім`ї, в зв`язку із загрозою для життя та здоров`я.

Про непридатний фізичний стан житлового будинку та його приміщень зазначено і в Звіті про оцінку даного житлового будинку від 19.02.2020р. (пункти 30, 31 Характеристики об`єкта оцінки).

Здійснювати капітальний ремонт даного житлового будинку немає сенсу в зв`язку з його непридатним станом. Крім того, інший співвласник цього житлового будинку, відповідач за даним позовом, також не бажає нести витрати на його ремонт.

Тому, на сімейній раді її сім`ї прийнято рішення, що є єдиний варіант у даній ситуації, це знести даний житловий будинок та побудувати новий, для подальшого в ньому проживання. Однак, такий варіант відповідача також не влаштовує.

В зв`язку з неможливістю спільного проживання її сім`ї та відповідача у цьому житловому будинку із-за вищезазначених причин, позивачем було запропоновано відповідачу продати їй належні їй частини житлового будинку та земельної ділянки, на що вона не погоджується.

Така позиція відповідача не дає можливості належним чином користуватися її часткою власності нерухомого майна, тому позивач вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Позивач послалася на ч. 1 ст. 365 ЦК України, згідно якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року справа № 6-68цс14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/39783878), зі змісту ч. 1 ст. 365 ЦК України випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

В даному випадку, як зазначає позивач, спільне володіння і користування майном (житловим будинком) є неможливим (п.3 ч. 1 ст. 365 ЦК України) з вищезазначених причин, а припинення права відповідача на частку у спірному житловому будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, так як відповідач в даному житловому будинку не проживає, зареєстрована та проживає в квартирі в м. Києві.

В даному випадку, як вважає позивач, наявні підстави зазначені в ч. 1 ст. 365 ЦК України, за якими право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників.

Відповідно до вимог ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Позивач зазначає, що в даному випадку ефективним способом захисту її майнових та житлових прав є припинення права відповідача на частки в спільному майні - житлового будинку та земельної ділянки і визнання за нею права власності на ці частки. Це надасть їй можливість побудувати на місці старого новий житловий будинок та забезпечити постійне та безпечне в ньому проживання її сім`ї.

Таке припинення права власності зі сплатою компенсації не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім`ї, так як ні відповідач, ні члени її сім`ї не проживають у спірному будинку і ніколи не проживали. Відповідач має своє житло, постійно проживає в квартирі за адресою своєї реєстрації в АДРЕСА_3 .

Внаслідок припинення права власності відповідача на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку та відповідно визнання права власності на дану частку нерухомого майна за позивачем, підлягає припиненню і право власності відповідача на 1/2 частку земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок, з наступним визнанням права власності за позивачем.

За нормою частини першої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Також відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Позивач посилається, що відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Втручання у право власності може бути виправдним згідно з ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і буде відповідати усталеній прецедентній практиці ЄСПЛ (рішення від 23 вересня 1982 р. в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 р. в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства), якщо воно здійснено: 1) з метою урегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); 2) на підставі закону; 3) з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Позивач зазначає, що вартість спірних житлового будинку та земельної ділянки, в тому числі 1/2 їх часток, визначена у звітах про оцінку майна оцінювачем ТОВ "КОМПЛЕКТ ЕКСПЕРТ" від 19.02.2020р.

Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: житлового будинку загальною площею 38,0 кв. м., житловою площею 37,8 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість даного житлового будинку складає 202 460,96 грн., а ринкова вартість 1/2 частки складає 101 230,48 грн.

Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість даної земельної ділянки складає 103 082,05 грн., а ринкова вартість її 1/2 частки складає 51 541,03 грн.

Позивач послалася, що відповідно до загальної вартості 1/2 часток житлового будинку та земельної ділянки, які належать відповідачу, нею внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 152771,51 грн., які підлягають сплаті ОСОБА_4 в рахунок компенсації у разі припинення судом її права власності на зазначене нерухоме майно та визнання права власності за позивачем.

На підставі викладеного позивач просить суд:

1. Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

2. Визнати право власності за мною, ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

3. Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Визнати право власності за мною, ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

5. Виплатити ОСОБА_4 грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного суду в сумі 152771,51 грн. у якості компенсації за належну їй 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2020 рокувідкрите провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подала до суду відзив на позов, в якому просила в задоволенні позову відмовити, з посиланням на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вищевказане домоволодіння є неподільним або не може бути виділене в натурі, так як висновку експерта суду надано не було і позивачем не доведено факт неможливості спільного володіння і користування майном.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року по справі була призначена судова експертиза, виконання якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська 6), та провадження у справі було зупинено.

До суду надійшла письмова заява від ОСОБА_2 - представника відповідача ОСОБА_4 за довіреністю від 22.03.2023р., посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник А.І., та зареєстрована в реєстрі за №№170, 171, якою він уповноважений на визнання позову від імені довірительки, в якій він визнає позов (позовні вимоги) ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності.

В зв`язку з цим, з Київського науково - дослідного інституту судових експертиз були витребувані матеріали даної цивільної справи без виконання призначеної судом експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року провадження у даній цивільній справі відновлено та призначено судове засідання на 12.04.2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності - визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4237 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189927504 від 22.11.2019 позивач є власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами: - літ "А" - житловий будинок, цегляний, загальною площею - 38,0 кв.м., житловою площею - 37,8 кв.м., навіс літ. "Б", огорожа 1-3.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4239 та державної реєстрації права власності на дане нерухоме майно, проведеної 22.11.2019 15:32:12 тим же приватним нотаріусом, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189924434 від 22.11.2019, позивач набула право власності на 1/2 частку земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0696 га, кадастровий №:01:003:0057, розташовану по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що власником іншої 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_4 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №200596101 від 17.02.2020 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №202907096 від 04.03.2020 року відповідач ОСОБА_4 є власником 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4233, а державна реєстрація цього права власності за ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.11.2019 14:42:57.

Отже, у спільній частковій власності позивача та відповідача знаходиться житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 і який згідно технічного паспорту КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" станом на 16.11.2017р. складається з кухні - 1.1, площею 19,6 кв. м., санвузла - 1.2, площею 13,0 кв.м., житлової - 1.3, площею 16,2 кв. м., житлової - 1.4, площею 10,4 кв. м., житлової - 1.5, площею 11,2 кв. м., самочинно збудованої прибудови літ. а1, з приміщеннями - 1-1, площею 19,6 кв.м., - 1.2, площею 13,0 кв.м., Ганок, Погріб під будівлею під а1, навіс літ. "Б", Хвіртка №1, Ворота №2, Огорожа №3.

У Звіті про оцінку даного житлового будинку від 19.02.2020р. (пункти 30, 31 Характеристики об`єкта оцінки) зазначено про непридатний фізичний стан житлового будинку та його приміщень.

Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: житлового будинку загальною площею 38,0 кв. м., житловою площею 37,8 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість даного житлового будинку складає 202 460,96 грн., а ринкова вартість 1/2 частки складає 101 230,48 грн.

Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість даної земельної ділянки складає 103 082,05 грн., а ринкова вартість її 1/2 частки складає 51 541,03 грн.

Згідно квитанції Приватбанку від 13.03.2020р. №0.0..1 позивачем на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області, м. Київ (р/р НОМЕР_2 , ) внесено грошові кошти в сумі 152771,51 грн., які, як зазначила позивач в позові, підлягають сплаті ОСОБА_4 в рахунок компенсації у разі припинення судом її права власності на зазначене нерухоме майно та визнання права власності за позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року справа № 6-68цс14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/39783878), зі змісту ч. 1 ст. 365 ЦК України випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

В даному випадку спільне володіння і користування майном (житловим будинком) є неможливим (п.3 ч. 1 ст. 365 ЦК України) з вищезазначених причин, а припинення права відповідача на частку у спірному житловому будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, так як відповідач в даному житловому будинку не проживає, зареєстрована та проживає в квартирі в м. Києві.

Отже, в даному випадку наявні підстави зазначені в ч. 1 ст. 365 ЦК України, за якими право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Згідно ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України, та ст.386 ЦК України захист права власності забезпечується державою.

У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно ч.1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Отже, вищезазначені правові норми свідчать про те, що законом надана можливість припинення судом права співвласника на частку у спільному майні та визнання права власності на таку частку за іншим співвласником, при врахуванні та дотриманні певних, встановлених законом умов.

Судом встановлено, що у даній справі встановлені законом вищезазначені умови позивачем дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В зв`язку з поданням до суду представником відповідача заяви у даній справі про визнання позову, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

А згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 331, 355-358, 360, 365, 367, ч. 1 ст. 377, ст.ст. 386, 391, 392 ЦК України, ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з депозитного рахунку Києво-Святошинського районного суду Київської області, м. Київ (р/р НОМЕР_2 , ) на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму компенсації за 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та за 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 152771,51 (сто п`ятдесят дві тисячі сімсот сімдесят одна гривень 51 копійок) грн., внесену на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області згідно квитанції АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 13.03.2020 року ОСОБА_3 .

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 ,

АДРЕСА_4 ,

РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 ,

РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 12 квітня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ