Справа № 509/4203/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

07.10.2022 р., ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

30.03.2023 р. ОСОБА_3 подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду у розмірі 80000,00 грн. та з ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн., а також розподілити судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона обіймає посаду заступника головного бухгалтера у ТОВ «Трофімова», стаж трудової діяльності складає 50 років. Позивач є ветераном праці, ніколи не мала дисциплінарних стягнень, доган, за період роботи мала заохочення за бездоганну працю.

ОСОБА_5 працевлаштована також у ТОВ «Трофімова», ОСОБА_4 тимчасово працевлаштований у ТОВ «Трофімова» на посаду водія на період відпустки основного працівника, ОСОБА_4 є цивільним чоловіком ОСОБА_5

20.07.2022 р. директор ТОВ «Трофімова» ОСОБА_6 доручив позивачу передати його розпорядження ОСОБА_5 про закупівлю блоку мінеральної води для офісу. Протягом 20.07-21.07.2022 р. позивач намагалась додзвонитись до ОСОБА_5 , проте остання не піднімала слухавку. Позивач на наступний день повідомила директора, що не змогла додзвонитись ОСОБА_5 , після розмови з директором до позивача зателефонувала ОСОБА_5 і на підвищеному тоні, емоційно та голосно звинувачувала позивача у тому, що позивач нібито скаржиться на неї директору, звинуватила позивача у непрофесійній поведінці, також позивач чула ненормативну лексику від чоловіка, який знаходився поруч із ОСОБА_5 ОСОБА_4

22.07.2022 р. ОСОБА_5 передавала позивачу первинні документи і позивач намагалася обговорити з нею ситуацію, що склалася, з метою з`ясування причин та підстав неповажної поведінки і висловлювань/звинувачень та ненормативної/нецензурної лексики у сторону позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 лише посміхалася та заявила, що ніхто вибачатися не збирається, а у ОСОБА_4 це нормальний тон розмови.

12.08.2022 р. близько 16:00 год., в робочий кабінет позивача зайшла ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою передачі позивачеві первинних документів. ОСОБА_4 звернувся до позивача у лайливій та образливій формі, не підбираючи слів, використовуючи підвищений тон, ненормативну лексику та образливі висловлювання, принижуючи позивача, її честь та гідність. В той час у кабінеті перебували інші працівники: бухгалтер ОСОБА_7 , інспектор по кадрах ОСОБА_8 та головний економіст ОСОБА_9 . Позивач попросила ОСОБА_4 покинути кабінет, але він продовжував ображати позивача, поки головний економіст ОСОБА_9 не втрутився у розмову, при цьому ОСОБА_5 увесь цей час посміхалася та підтримувала негідну поведінку ОСОБА_4

ОСОБА_3 вказує, що вищевказані висловлювання ОСОБА_4 є негативною інформацією, є ганебними, принизливими та неправдивими, завдали шкоди фізичному та психологічному здоров`ю позивача, спричинили душевні страждання, того ж дня вона звернулася до ТОВ «Медична клініка АРТМЕДІУМ» із скаргами на головний біль, підвищене серцебиття, запаморочення та біль за грудиною.

ОСОБА_3 також зазначає, що вона звернулася до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав до суду відзив.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, дійшов до наступного.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 32 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому, слід звернути увагу сторін, що відсутність хоча б одного з наведених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну моральну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як таке правопорушення.

У вказаному вище пункті постанови Верховний Суд України зазначив, що суд у таких спорах повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зважаючи на доводи сторін, які висувалися ними під час розгляду справи, суд вважає за необхідне дослідити, передусім, наявність факту приниження честі та гідності, ділової репутації позивача, висловлювання відносно неї неправдивої інформації.

Жодних інших доказів на підтвердження протиправного посягання з боку відповідачів для особисті немайнові блага позивача - людську честь та гідність, ділову репутацію та висловлювання відносно позивача неправдивої інформації, позивач, з дотриманням вимог ч. 3 ст.12, ст.ст.76, 77, 81 ЦПК України, суду не надала.

Судом не можуть бути взяті до уваги протоколи про отримання відомостей ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , так як вказані особи у судовому засіданні не були допитані.

Звернення ОСОБА_3 до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, не є підтвердженням встановлення вини відповідачів у скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст.12, ст.ст.76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проте, належних доказів, спричинення моральної шкоди, протиправності дій та їх причинно-наслідкового зв`язку позивач не надала.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність в даному випадку складу цивільного правопорушення, як підстави для покладення на відповідачів обовязку з відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовної заяви ОСОБА_3 та відсутність підстав для її задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,158,258,259,265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко