ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Хіль Л.М.,

розглянувши у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Зольніковою Вітою Олександрівною,

на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 грудня 2021 року, постановлену суддею Щепіхіною В.А.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту,

в с т а н о в и в:

13.12.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить зняти арешт, накладений на все належне їй нерухоме майно, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №34025433, виданої 21.02.2013 державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ Мирною Т.В., і який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 710753 від 05.03.2013.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що на примусовому виконанні Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ перебувало ВП №34025433 із примусового виконання виконавчого листа №2604/6109/2012; №6/2604/1355/2012, у межах якого постановою державного виконавця від 21.02.2013 накладено арешт на все майно боржника, ОСОБА_1 , та оголошено заборону його відчуження.

12.11.2013 постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення; роз`яснено стягувачу, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 12.11.2014.

Згідно відповіді Шевченківського ВДВС у м.Харкові від 01.07.2020 виконавчий лист стягувачем повторно не був пред`явлений до виконання, виконавчі провадження відносно неї, ОСОБА_1 , відсутні, але в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості про наявність арешту на все її майно згідно постанови про арешт від 21.02.2013 ВП №34025433. Оскільки повернення виконавчого документу стягувачу не передбачає можливості зняття арешту з майна боржника, провадження за яким знищено за спливом строку зберігання, а судом у справі №2604/6109/12) відмовлено у скасуванні арешту через відсутність постанови про закінчення виконавчого провадження, просить захистити порушене право згідно заявлених вимог.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.12.2021 відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Позивач подала до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу районного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Із підстав, раніше викладених у позовній заяви доводить підставність звернення в суд із позовом, оскільки на даний час не існує підстав для продовження обтяження на майно ОСОБА_1 , яка на даний час не перебуває у статусі боржника.

Зазначає, що збереження обтяження порушує її майнові права за захистом яких вона звернулася в суд із позовом, який повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.03.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Зольніковою В.О., на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.12.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 08.03.2023.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

28.03.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Зольнікової В.О. про розгляд справи без її участі та участі її довірителя.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, що згідно ч.2 ст.372 цього Кодексу не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи наступне.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 06.04.2012 (справа №2604/6109/2012) задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.12.2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 469 819,14 грн. заборгованості та 5 098,19 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом./а.с.11,12/

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ Мирною Т.В. від 26.07.2012 відкрито виконавче провадження ВП №34025433 з виконання виконавчого листа №2604/6109/2012; №6/2604/1355/2012, виданого 11.04.2012 Дніпровським районним судом м.Києва відносно боржника ОСОБА_1 /а.с.13/

Постановою державного виконавця від 21.02.2013 ВА №34025433 для забезпечення реального виконання рішення накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми боргу за виконавчим документом в розмірі 474 917,33 грн./а.с.14/

Постановою державного виконавця від 12.11.2013 ВП №34025433 виконавчий лист №2604/6109/2012; №6/2604/1355/2012, виданий 11.04.2012 Дніпровським районним судом м.Києва повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 с т.47 Закону України «Про виконавче провадження»./а.с.15/

Постановою Верховного Суду від 07.11.2018 (справа №640/4491/16-ц) позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 про припинення поруки задоволено.

Припинено із 11.02.2010 поруку ОСОБА_1 за договором поруки від 22.01.2008 №834/19-27/35/8-17, укладеним між ОСОБА_1 , ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 /а.с.20-25/

Листом Шевченківського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 01.07.2020 №ДВ-1 повідомлено, що згідно архівної довідки зі спец розділу АСВП від 01.03.2018 у 2012-2013 р.р. у ДВС перебувало ВП №34025433 з примусового виконання виконавчого листа №2604/6109/2012, виданого 11.04.2012 Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у сумі 469 819,14 грн.; та витрат пов`язаних з вирішенням спору у сумі 5 098,19 грн.

12.11.2013 державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла до 05.10.2016).

Повернення виконавчого документу стягувачу, як наслідок завершення виконавчого провадження, згідно ч.1 п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла до 05.10.2016), не передбачає можливість зняття арешту з майна боржника.

Згідно перевірки даних АСВП відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, встановлено, що станом на 01.07.2020 повторно вказаний виконавчий документ на адресу відділу не надходив./а.с.19/

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 22.02.2021 (справа №2604/6109/12) заяву представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту задоволено частково.

Визнано виконавчий лист №2604/6109/2012, №6/2604/1355/2012, виданий 11.04.2012 Дніпровським районним судом м.Києва, у частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 469 819,14 грн. заборгованості та 5 098,19 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом, - таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні вимог про скасування арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Мирної Т.В. від 21.02.2013 у ВП №34025433 відмовлено./а.с.26-27/

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 на даний час є боржником, а тому питання зняття арешту з належного їй майна підлягають розгляду в порядку ст.447 ЦПК України шляхом подання до суду, який видав виконавчий документ, скарги, а не позовної заяви.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Питання зняття арешту з майна, накладеного в рамках виконавчого провадження, врегульовано статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Перелік підстав для зняття арешту державним виконавцем є вичерпним та згідно частини п`ятої наведеної норми може бути знятий за рішенням суду в усіх інших випадках.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті першому постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі №554/8004/16 зробила висновок, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів ДВС, підлягають розгляду за правилами розділу VII ЦПК України (ст.447).

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту позову вбачається, що підставою обтяження майна позивача є постанова державного виконавця від 21.02.2013 у рамках ВП №34025433, де вона була боржником, а вимоги позову про знятті арешту обґрунтовані збереженням його арешту після закінчення виконавчого провадження, що порушує її права, як власника майна, захист яких передбачено ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаним позовом на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, районний суд помилково залишив поза увагою викладене, а також, що після винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (12.11.2013) та постановлення ухвали суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (22.02.2021) ОСОБА_1 втратила статус боржника. При цьому остання реалізувала право на звернення до начальника ДВС щодо зняття арешту з майна та отримала роз`яснення про відсутність підстав у державного виконавця для зняття арешту згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

Тоді як частина п`ята наведеної норми Закону №1404-VIII визначає, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду і відповідне право реалізоване ОСОБА_1 у межах заявленого позову, що у даному випадку не залежить від наявності спору про право.

Установивши, що ОСОБА_1 в інший спосіб (ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII) не може поновити своє право на користування та розпорядження належним їй майном, на яке було накладено арешт в межах виконавчого провадження,яке вже закінчено, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав для застосування п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

За таких обставин ухвала районного суду підлягаю скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Зольніковою Вітою Олександрівною, задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 грудня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28.03.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Л.М. Хіль