Справа №346/214/23
Провадження №2/346/562/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 березня 2023 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді: Валігурської Л.В.
за участю секретаря: Дутчак Х.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коломия позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
12.01.2023 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання їхніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.08.2006 між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим сторони спільно не проживають. Вказує на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час позивач не працює, будь-які інші доходи у неї відсутні, грошових заощаджень вона не має, а діти потребують щоденного догляду та матеріального забезпечення, у зв`язку з чим останній важко одній матеріально утримувати дітей. У зв`язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є підставою для звернення з вказаним позовом до суду. На її думку, оскільки відповідач працює не офіційно, сталого заробітку не має, його матеріальне становище дає можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подавав.
ІІ. Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, яку представником позивача, адвокатом Романенчуком А.В. усунуто 31.01.2023.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Романенчук А.В. в судове засідання не прибули, натомість від представника позивача поступила заява про розгляд справи у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
Із свідоцтва про шлюб від 23.07.2019 серія НОМЕР_1 , виданого Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, вбачається, що 28.08.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб, про що складено актовий запис №20. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: « ОСОБА_7 ».
Від вказаного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 08.11.2018 серії НОМЕР_2 , видане Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №55) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження від 01.11.2018 серії НОМЕР_3 , видане Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №58).
Згідно довідки №127, виданої 18.01.2023 Печеніжинською селищною радою Коломийського району позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 та до складу сім`ї входять: ОСОБА_3 та ОСОБА_8
ІV. Оцінка Суду.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно ст. ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.
За приписами ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України).
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні.
Досліджені судом докази свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як батьки мають у рівній мірі нести відповідальність за матеріальне забезпечення своїх дітей і саме вони зобов`язані забезпечити неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_9 рівень життя необхідний для їх достатнього розвитку.
З урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, гарантованого мінімального розміру стягуваних аліментів, матеріального стану позивача, в обсязі доведеному позивачем, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 має можливість утримувати своїх дітей на рівні достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, оскільки доказів протилежного останнім суду надано не було.
У той же час суд вважає, що розмір аліментів, заявлений позивачем до стягнення є таким, що не відповідає обставинам, встановленим під час судового розгляду, оскільки доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі суду надано не було. З урахуванням тієї обставини, що на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей, сума заявлена позивачем є завищеною і жодним чином необґрунтованою.
За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а розмір аліментів має бути визначений на рівні 1800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення кожною з них повноліття.
У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст. 191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 12.01.2023.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
V. Заходи забезпечення позову (заяви).
Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали.
VI. Розподіл судових витрат між сторонами.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1073,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 76-81, 223, 247, 263-265, 268, 280, 282, 288, 289, 430ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, почавши стягнення з 12.01.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в рахунок сплати судового збору 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л.В. Валігурська