1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5619/23 2/335/2192/2023
про залишення позовної заяви без руху
24 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
26 червня 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає наступним вимогам Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач вказує останнє відоме місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України суд звертався до Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі.
Згідно відповіді Державної міграційної служби України від 10.07.2023 №6.2-9392/6-23, яка надійшла до суду 19.07.2023, за наявною інформацією місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.
Ухвалою суду від 20.07.2023 витребувано від Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проте вжитими заходами не встановлено інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.
Звертаючись до суду із вказаним позовом позивачем доказів того, що відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований або проживав за адресою вказаною у позовній заяві до суду не надано.
З огляду на викладені обставини неможливо вирішити питання підсудності справи Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя.
Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення від сплати судового збору обґрунтоване тим, що у зв`язку із початком війни вона була вимушена виїхати з м.Пологи, Пологівського району, Запорізької області до Полтавської області для безпечного проживання, у зв`язку із чим вона є внутрішньо переміщеною особою та перебуває у скрутному матеріальному становище, а тому не має можливості сплатити судовий збір.
Розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору суд зазначає наступне.
За приписами ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
У розумінні приписів ст.8 Закону України «про судовий збір» відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому позивач повинен довести існування, передбачених законом підстав.
Мотивуючи своє клопотання про відстрочення від сплати судового збору позивач посилається на скрутне матеріальне становище, оскільки є внутрішньо переміщеною особою, не має роботи і тому витрати зі сплати судового збору є для неї надзвичайно високі та ще більше ускладнять її матеріальний стан.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).
Разом з цим, позивачем не надано доказів на підтвердження її матеріального стану, в свою чергу, довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи не підтверджує того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
Враховуючи викладене, суддя доходить до висновку, що заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано доказів, які можуть бути підставою для звільнення або відстрочення сплати судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати суду документи, що підтверджують його сплату або надати докази, що підтверджують підстави для звільнення або відстрочення сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).
При цьому, зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_1 , яка потребує судового захисту, не є перешкодою їй в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.
З урахуванням зазначеного, позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху необхідно надати інформацію щодо реєстрації місця проживання відповідача у справі, квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. або докази, що підтверджують підстави для звільнення або відстрочення сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 8 закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -
У задоволені клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко