___________ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Пр. №2-з/521/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору дарування квартири недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,

встановила:

У червні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - орган опіки та піклування МРА ОМР) про визнання договору дарування квартири недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 червня 2023 року по вказаній справі було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Разом із позовною заявою позивачкою було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченому 17 жовтня 2014 року приватним нотаріусом ОМНО Чапським А.Е., за реєстром №1450, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 16563351 від 17 жовтня 2014 року, номер запису про право власності: 7374374, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01.

В обґрунтування заяви зазначила, що їй стало відомо, що ОСОБА_4 виставила квартиру, що є предметом спору, на продаж, що підтверджується оголошенням в Інтернет-ресурсі OLX.ua з доданими фото приміщень квартири.

Вказувала, що відповідач ОСОБА_4 своїми діями по відчуженню спірної квартири може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, а також ускладнити ефективний захист позивача.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Враховуючи положенняч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності заявника.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову подана для забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 , предметом яких є визнання договору дарування квартири недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України суд залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами по справі існує спірщодо про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 17 жовтня 2014 року недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, суд вважає, що підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК) відсутні та зустрічне забезпечення не підлягає застосуванню.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченому 17 жовтня 2014 року приватним нотаріусом ОМНО Чапським А.Е., за реєстром №1450, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 16563351 від 17 жовтня 2014 року, номер запису про право власності: 7374374, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору дарування квартири недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченому 17 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським Артемом Едуардовичем, за реєстром №1450, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 16563351 від 17 жовтня 2014 року, номер запису про право власності: 7374374, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) для виконання, та сторонам у справі для відома та виконання.

Уповноважити ОСОБА_1 , або її представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.М. Сегеда