ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Суми

Справа №577/4244/22

Номер провадження 22-ц/816/1153/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

третя особа головний інженер Виробничого підрозділу Локомотивне депо Конотоп регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Ганзя Олег Петрович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2023 року, в складі судді Гетьмана В.В., ухвалене у м. Конотоп, повний текст якого складено 18 травня 2023 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просив скасувати наказ (розпорядження) №106/ос від 11.10.2022 р., виданий виробничим підрозділом локомотивного депо Конотоп регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про його звільнення, поновити на посаді машиніста електровоза виробничого підрозділу локомотивного депо Конотоп «Українська залізниця» та стягнути 50000 грн. моральної шкоди.

Свої уточнені вимоги мотивував тим, що з 18 травня 1993 року працював у відповідача на різних посадах. Наказом (розпорядженням) №106/ос від 11.10.2022 р. про припинення трудового договору (контракту) його було звільнено із займаної посади машиніста електровоза за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним та безпідставним, таким, що грубо порушує його законні права та інтереси, причини звільнення, наведені у наказі, не відповідають обставинам справи. Так, 31.08.2022 р. він був відряджений до виробничного підрозділу локомотивне депо Коростень (ТЧ-7 Коростень) на 30 діб (з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р. включно). 02.09.2022 р. прибув до місця відрядження, віддав відповідальній посадовій особі депо Коростень посвідчення про відрядження, пройшов інструктаж з охорони праці, заселився до гуртожитку та приступив до роботи. За період з 02.09.2022р. по 10.09.2022 р. включно здійснив 4 поїздки, відпрацювавши 90 год. З останньої поїздки повернувся 10.09.2022 р. біля 22 год. і згідно норм праці мав 12 год. відпочинку. Відповідно до порядку, який склався по локомотивному депо Коростень, кожного разу про наступну поїздку локомотивній бригаді повідомляє черговий у телефонному режимі, після чого бригада здійснює поїздку. 12.09.2022 р., відпочивши і не дочекавшись повідомлення чергового, самостійно зателефонував та поцікавився про наступну поїздку. На що отримав повідомлення, що на даний час потягів немає і слід чекати. Впродовж наступних днів декілька разів телефонував черговому щодо поїздок, приходив до нього, але отримував відповідь про необхідність чекати. 20.09.2022 р. у адміністрації депо Коростень дізнався, що відрядження закривається та отримав необхідні документи. 21.09.2022 р. вранці прибув до локомотивного депо Конотоп, де віддав документи про відрядження. Однак, відповідальна особа зазначила, що такі не оформлені належним чином, відсутня печатка і зазначено, що вибув з депо Коростень 11.09.2022 р. Документи передав в депо Коростень для дооформлення, де пояснили, що дату закінчення відрядження зазначають по останній поїздці, тобто 11.09.2022 р. З 26.09.2022 р. по 05.10.2022 р. перебував на лікарняному. З 06.10.2022 р. постійно ходив на роботу, однак у поїздки його не направляли. 12.10.2022 р. отримав оскаржуваний наказ про звільнення з роботи за п.4 ст.40 КзпП України за прогул без поважних причин. Не погоджуючись з рішенням відповідача та посилаючись на зазначені обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він, перебуваючи у відрядженні, добросовісно виконував свої трудові обов`язки, за вказівками відповідальних осіб здійснював поїздки і порушень трудової дисципліни не допускав. Вважає, що при ухваленні рішення в порушення ч.1 ст. 78 ЦПК України суд взяв до уваги докази, що одержані з порушенням порядку встановленого законом, протиправно визнав їх достовірними та належними і не обґрунтовано не взяв до уваги його докази та покази свідка ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає. Вказує про недоведеність позивачем факту незаконності його звільнення та спростовує доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Черпакової О.І., представника відповідача ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 23 липня 1998 р. ОСОБА_1 працював машиністом електровоза у виробничому підрозділі локомотивного депо Конотоп регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» (том 1, а.с.7-9). 11 жовтня 2022 р. наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) №106/ос від 11.10.2022 р. його звільнено на підставі п.4 ст.40 КзпП України за прогул без поважних причин (том 1, а.с.6, 158, 170).

Факт відсутності ОСОБА_1 на роботі без поважних причин підтверджується актами від 13.09.2022 р., 14.09.2022 р., 15.09.2022 р., 16.09.2022 р., 19.09.2022 р., 20.09.2022 р., 21.09.2022 р. та 22.09.2022 р. (том 1, а.с.115-122, 127).

Свідок ОСОБА_5 в суді першої інстанції пояснив, що працює помічником машиніста у Локомотивному депо Конотоп. З 05.09.2022 р. по 30.09.2022 р. був відряджений до Локомотивного депо Коростень, де працював разом з ОСОБА_1 . Після поїздки, вони відпочивають і чекають виклику «нарядчика» на таку у будинку відпочинку. Позивач приїхав у відрядження раніше, скаржився, що не викликають на роботу. Свої «нормо часи» наїздив.

Свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що працює в.о. начальника Локомотивне депо Конотоп. Машиніст електровоза Величко Р.П. з 01.09.2022 р. був відряджений до Локомотивного депо Коростень. 11.09.2022 р. з м.Коростень зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що позивач не виходить на роботу. 12.09.2022 р. Боклаг доповів, що до ОСОБА_1 не можуть додзвонитися. Ввечері того ж дня по електронній пошті отримав протокольне рішення оперативної наради з актами про припинення відрядження останнього та відмову з ним ознайомитися. 13.09.2022 р. позивач не вийшов на роботу, до нього не змогли додзвонитися, внаслідок чого склали акт про прогул. Направив ОСОБА_8 у м.Коростень для вирішення питання щодо повернення ОСОБА_1 у депо Конотоп. У Локомотивному депо Коростень передбачена визивна система на роботу (по телефону) не менше ніж за 03 год. до явки.

Також встановлено, що відповідно до акту від 11.09.2022 р. (том 1, а.с. 110, 185-186), протоколу оперативної наради від 12.09.2022 р. (том 1, а.с. 113), на підставі п.п. 8.5, 8.6 Порядку організації роботи з працівниками локомотивних бригад, які знаходяться у відрядженні в АТ «Укрзалізниця», позивачу достроково скасовано відрядження у зв`язку з неявкою на роботу. Актом від 11.09.2022 р. зафіксовано факт відмови останнього ознайомитись з вищевказаним актом (том 1, а.с. 111).

Відповідно до акту від 21.09.2022 р. встановлено, що ОСОБА_1 знаходився в будинку відпочинку виробничого підрозділу локомотивне депо Коростень з 12.09.2022 р. по 21.09.2022 р. без законних підстав та порушував громадський порядок систематично вживаючи спиртні напої. Оскільки відрядження останнього достроково було припинено 11.09.2022 р., його 21.09.2022 р. було виселено в примусовому порядку (а.с. 156, 178-179, 183-184).

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що позивач після скасування відрядження і ознайомлення з документом про дану обставину, повинен був з`явитися за основним місцем роботи та приступити до праці. Оскільки він цього не зробив без поважних на те причин, продовжив мешкати у будинку відпочинку виробничого підрозділу локомотивне депо Коростень з 12.09.2022 р. по 21.09.2022 р., представниками відповідача було складено вищенаведені акти про прогули.

Рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував тим, що всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконність дій відповідача при звільненні ОСОБА_1 . Врахувавши письмові докази та покази свідків суд дійшов висновку, що у головного інженера АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» виробничого підрозділу локомотивного депо Конотоп Ганзі О. були всі наявні підстави для звільнення позивача за п. 4 ст. 40 КзпП України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина шоста ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведене звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (у тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника.

Відповідно до положень ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до оперативного наказу заступника начальника регіональної філії «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 31.08.2022 №132 та наказу начальника локомотивного депо Конотоп від 31.08.2022 № 941 «Про відрядження» машиніст електровозу ОСОБА_1 був відряджений до локомотивного депо Коростень на термін з 01.09.2022 по 30.09.2022 включно для виконання перевізної роботи.

Відповідно до п.п. 3.4, 3.6 Порядку організації роботи з працівниками локомотивних бригад, які знаходяться у відрядженні в АТ «Укрзалізниця», затвердженого 22.05.2019 членами правління АТ «Укрзалізниця» (далі Порядок), відряджені працівники закріплюються за машиністом-інструктором локомотивних бригад. Машиніст-інструктор локомотивних бригад зобов`язаний організувати роботу з відрядженими працівниками відповідно до Інструкції ЦТ-ЦРП-0195.

Розділом 8 даного Порядку передбачено, що відповідальність за профілактичну роботу направлену на зміцнення трудової та технологічної дисципліни, відряджених працівників покладається на закріпленого машиніста- інструктора, а контроль на заступника начальника локомотивного (моторвагонного) депо. Відповідальність за дотримання режиму праці та відпочинку відряджених працівників, а також контроль за дотриманням рекомендації, психолога депо у вигляді карт/списків сумісності/несумісності, щодо формування відряджених локомотивних бригад, покладається на заступника начальника локомотивного (моторвагонного) депо або особи, що виконує його обов`язки.

Пункт 8.5 вищезазначеного порядку передбачає, що у разі порушення відрядженим працівником вимог: правил внутрішнього трудового розпорядку локомотивного (моторвагонного) депо, посадових інструкцій або нормативно правових документів з охорони праці керівник підприємства або особа, що виконує обов`язки зобов`язаний доповісти про випадок начальнику локомотивного (моторвагонного) депо (роботодавця), для вжиття ним заходів дисциплінарного впливу, відповідно до законодавства України. Інформація повинна бути надана не пізніше трьох робочих діб з матеріалами, які підтверджують факт порушення. Начальник локомотивного (моторвагонного) депо (роботодавець) або особа, що виконує його обов`язки на підставі наданих згідно п.8.5 цього Порядку матеріалів приймає рішення щодо необхідності скасування відрядження, про що не пізніше трьох робочих діб повинен бути поінформований керівник підприємства, який виявив факт порушення.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що обставини прогулу ОСОБА_1 роботи без поважних причин підтверджуються протоколом оперативної наради при начальнику локомотивного депо м.Коростень від 12.09.2022 року, протоколом оперативної наради при начальнику локомотивного депо Конотоп від 06.10.2022 року, актами, які були складені працівниками відповідача, копією посвідчення про відрядження, рапортом в.о. ТЧЗЕ ОСОБА_9 .

У зв`язку з неявкою на роботу, порушенням трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників локомотивного депо Коростень, наслідки яких загрожують безпеці руху поїздів 11.09.2022 заступником начальника локомотивного депо Коростень Пашинським С.І., в.о. чергового по локомотивному депо ОСОБА_10 та в.о. нарядника локомотивного депо Антонюком А.В. було складено акт про дострокове припинення відрядження машиністу електровозу виробничого підрозділу локомотивне депо Конотоп ОСОБА_1 .

Даний акт був наданий для ознайомлення машиністу електровоза виробничого підрозділу локомотивне депо Конотоп Величко Р.П., однак від його підпису ОСОБА_1 відмовився. В зв`язку з цим, був складений акт про відмову від підпису та ознайомлення.

12 вересня 2022 року начальником локомотивного депо Коростень була проведена оперативна нарада на якій було прийнято рішення про скасування відрядження ОСОБА_1 та повідомлено про це машиніста ОСОБА_1 та начальника виробничого підрозділу локомотивне депо Конотоп.

В період з 11.09.2022 до 21.09.2022 включно, машиніст ОСОБА_1 без законних на те підстав перебував у будинку відпочинку локомотивних бригад локомотивного депо Коростень, що підтверджується його особистим поясненням. При цьому систематично вживав спиртні напої та порушував правила внутрішнього трудового розпорядку та дисципліну. На жодні зауваження працівників будинку відпочинку локомотивних бригад не реагував, виявляв повну неповагу до працівників та інших проживаючих там осіб.

21 вересня 2022 року машиніста ОСОБА_1 було примусово виселено з будинку відпочинку локомотивних бригад локомотивного депо Коростень.

В письмовому поясненні з приводу його відсутності на робочому місці з 12.09.2022 по 25.09.2022, наданому на ім`я начальника локомотивного депо Конотоп, ОСОБА_1 зазначив, що тільки 21.09.2022 вибув з відрядження, однак в посвідченні про відрядження зазначена дата закінчення 11.09.2022 про що він дізнався тільки 21.09.2022.

Разом з тим, посвідчення про відрядження з усіма відмітками було видано ОСОБА_1 особисто 11 вересня 2022 року заступником начальника локомотивного депо Коростень Пашинським С.І. Відповідно до звіту про відрядження без дат, позивач особисто підтвердив своїм підписом відрядження з 01 вересня 2022 року по 11 вересня 2022 року, а також подав заяву до бухгалтерії, про утримання з нього зайво перерахованих коштів на відрядження (авансу).

З 26.09.2022 по 05.10.2022 позивач перебував на лікарняному.

06.10.2022, після виходу ОСОБА_1 з лікарняного, начальником локомотивного депо Конотоп, за участю представника профспілки та інших працівників було проведено оперативну нараду. Документів які б посвідчували поважність відсутності на робочому місці з 12.09.2022 по 25.09.2022 ОСОБА_1 на нараду не надав, в зв`язку з чим було прийнято рішення про його звільнення з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Оскаржуючи наказ відповідача від 11.10.2022 № 106/ос «Про припинення трудового договору (контракту)» ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б підтверджували обставини зазначені в позовній заяві.

При цьому, колегія суддів враховує, що у справах про поновлення на роботі обов`язок доказування законності звільнення, в тому числі дотримання процедури звільнення, покладено на роботодавця. Крім того, працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах, однак у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції показань свідка ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку позивача свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Матеріалами справи спростовуються доводи скарги про те, що позивачу відзив на позов не направлявся, оскільки відповідач до відзиву додав квитанцію, яка підтверджує, що відзив направлявся позивачу поштовим відправленням, як і подані відповідачем докази (том 1, а.с. 105,174).

Не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції доводи про те, що заступник начальника виробничого підрозділу локомотивне депо Коростень Пашинський С.І. перебував 11.09.2022 року на лікарняному.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам позову, були предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано ним спростовані.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина