КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/353/23
УХВАЛА

14.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа №947/36720/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 02.01.2007 року в сумі 173000,00 доларів США, за договором позики від 30.01.2007 року в сумі 350000,00 Євро, за договором позики від 15.01.2008 року в сумі 45000,00 доларів США, що в загальній сумі складає 218000 доларів США та 350000,00 Євро.

19.07.2022 року на електронну скриньку суду надійшло клопотання від представника третьої особи про витребування доказів, а саме у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оригіналів спірних розписок від 02.01.2007 року на суму 173000,00 доларів США, від 30.01.2007 року на суму 350000,00 Євро, від 15.01.2008 року на суму 45000,00 доларів США, складених ОСОБА_2 на підтвердження взятих на себе боргових зобов`язань.

У підготовчому судовому засіданні призначеному на 23.03.2023 року представник третьої особи зазначила, що вищевказане клопотання підтримує та просить суд задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні підтримав вищевказане клопотання частково, зазначивши, що вважає доцільним надати до суду оригінали спірних розписок для огляду, та підтвердив, що останні перебувають у позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх витребування у відповідача.

За наслідком розгляду вказаного клопотання, 23.03.2023 року судом було постановлено ухвалу, якою вказане клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 про витребування доказів від 19.07.2022 року за вх. №26371/22, задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 , для огляду судом в судовому засіданні, оригінали розписок: від 02.01.2007 року на суму 173000,00 доларів США, від 30.01.2007 року на суму 350000,00 Євро, від 15.01.2008 року на суму 45000,00 доларів США, складених ОСОБА_2 на підтвердження взятих на себе боргових зобов`язань, копії яких надані до позовної заяви в рамках цивільної справи №947/36720/20.

Вказана ухвала суду була проголошена судом в підготовчому судовому засіданні 23.03.2023 року за присутності представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 .

За наслідком необхідного часу для виконання постановленої ухвали суду, судом було ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 10.05.2023 року о 11 год. 00 хв., дата і час якого узгоджувалась зі сторонами по справі, у тому числі представником позивача.

Розпискою складеною 23.03.2023 року в приміщенні суду, яка наявна в матеріалах справи, підтверджується особисте сповіщення зокрема представника позивача з наступним підготовчим судовим засіданням, призначеним на 10.05.2023 року о 11 год. 00 хв.

У підготовче судове засідання призначене на 10.05.2023 року о 11 год. 00 хв., позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення, не повідомивши суд про причини неявки та не виконавши ухвалу суду від 23.03.2023 року про витребування доказів, не повідомивши про причини її невиконання.

Також, до підготовчого судового засідання призначеного на 10.05.2023 року не з`явилась сторона відповідача по справі, яка повідомлялась належним чином та вважається повідомленою, про причини неявки суд не повідомила.

Приймаючи неявки сторін по справі до підготовчого судового засідання 10.05.2023 року без поважних причин, будучи належним чином сповіщеними про дату, час і місце його проведення, судом без видалення до нарадчої кімнати було ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.06.2023 року о 11 год. 00 хв.

До судового засідання призначеного на 14.06.2023 року сторони по справі, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представники доне з`явились.

Однак, 13.06.2023 року від представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_6 надійшла заява про залишення позову без розгляду, з підстав повторної неявки сторони позивача.

Від сторони позивача до суду станом на 14.06.2023 року не надходило жодних документів на виконання ухвали суду від 23.03.2023 року про витребування доказів, як і заяв про причини неявки та невиконання ухвали суду.

Представник третьої особи в судовому засіданні 14.06.2023 року вважала наявними підстави для залишення позову без розгляду, з підстав невиконання стороною позивача ухвали суду про витребування доказів.

Заслухавши пояснення сторони третьої особи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

На підставі викладеного, судом встановлено, що станом на 14.06.2023 року позивачем ОСОБА_1 не виконана ухвала Київського районного суду міста Одеси від 23.03.2023 року про витребування від останнього доказів, а саме оригіналів спірних розписок, про що представник позивача безпосередньо обізнаний належним чином, що підтверджується проголошенням ухвали суду за його участі та особистим підтриманням представником позивача необхідності витребування цих доказів та надання їх суду для огляду, що зафіксовано протоколом судового засідання від 23.03.2023 року.

Одночасно судом приймається, що у відповідності до положень ст. 130 ЦПК України, повідомлення представника по справі є належним повідомленням безпосередньо цієї сторони по справі.

За строк починаючи з 23.03.2023 року по 14.06.2023 року, стороною позивача не повідомлялось суд про причини неявки до судових засідань, як і про існування будь-яких перешкод, що зумовлюють не виконання ухвали суду про витребування доказів від 23.03.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 258 ЦПК України встановлено, що судовими рішеннями є: 1)ухвали; 2)рішення; 3)постанови; 4)судові накази.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При цьому, слід взяти до уваги правову позицію, сформовану Касаційним цивільним судом Верховного Суду під час розгляду справи №761/17393/19 у Постанові від 05.02.2020 року, а саме: «...Системне тлумачення п.9 ч.І ст.257 ЦПК свідчить, що його слід застосовувати у взаємозв`язку з положеннями чч. 7-10 ст.84 ЦПК, а залишення позову без розгляду можливе лише у випадку неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин, тобто коли позивач володіє певними доказами, які необхідні для повного і всебічного з`ясування обставин справи, але свідомо ухиляється від надання їх суду. В іншому випадку суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний розглянути справу по суті на підставі тих доказів, які надані учасниками справи... ».

Тобто, залишення позову без розгляду на підставі частини 10 статті 84 ЦПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору. Більше того, в цьому випадку йдеться про свідоме ігнорування позивачем своїх прямих процесуальних обов`язків і вимог суду, що в подальшому унеможливлює провадження судового розгляду судом і вирішення спору по суті.

Крім того, згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

На підставі викладеного, приймаючи повну обізнаність сторони позивача про наявний обов`язок з виконання ухвали суду від 23.03.2023 року, а саме надання до суду для огляду оригіналів спірних боргових розписок, та подальше безпідставне невиконання ухвали суду та не з`явлення до судових засідань, суд вважає наявним факт ухилення позивача від виконання ухвали суду від 23.03.2023 року та покладеного на нього обов`язку судом з надання оригіналів доказів.

Разом з тим, суд зазначає, що витребувані судом докази входять до предмета доказування в цій справі та мають важливе значення, оскільки у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.09.2018 року по справі №483/1953/16-ц, наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку, а наявність боргової розписки у позикодавця підтверджує наявність боргових зобов`язань.

За наслідком чого, не виконання стороною позивача ухвали суду від 23.03.2023 року перешкоджає повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, оскільки невиконання позивачем ухвали суду від 23.03.2023 року перешкоджає подальшому розгляду справи, суд вважає наявними підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч. 10 ст.84 ЦПК України.

Судом також враховується, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача у заяві про залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки за вказаним положенням позов підлягає залишенню без розгляду за умови повторної неявки позивача повідомленого належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, який не повідомив про причини неявки та не надавши заяви про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим, на 14.06.2023 року судом призначене перше судове засідання по справі по суті, до якого не з`явилась сторона позивача, а відтак відсутні підстави для застосування наслідків п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з чим заява відповідачки про залишення позову без розгляду на вказаних підстав, є безпідставною.

Також, відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.12.2020 року було вжито заходи забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, шляхом: накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 ; накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 ; накладення арешту квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Встановлено заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав (Міністерство юстиції України, його територіальні органи, нотаріусу, інші органи чи особи, які виконують функції реєстрації, тощо), здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме стосовно: житлового будинку АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2022 року заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ОСОБА_4 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, задоволено. Замінено заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.12.2020 року по цивільній справі №947/36720/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, а саме:

Скасовано арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Скасовано арешт з квартири АДРЕСА_2 .

Скасовано арешт з квартири АДРЕСА_3 .

Скасовано встановлену заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав (Міністерство юстиції України, його територіальні органи, нотаріусу, інші органи чи особи, які виконують функції реєстрації, тощо), здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме стосовно:

- житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- квартири АДРЕСА_2 ;

- квартири АДРЕСА_3 .

Накладено арешт на приватний будинок, загальною площею 404,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1001 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Встановлено заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав (Міністерство юстиції України, його територіальні органи, нотаріусу, інші органи чи особи, які виконують функції реєстрації, тощо), здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме стосовно:

- приватного будинку, загальною площею 404,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельної ділянки, площею 0,1001 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подано апеляційні скарги на вищевказану ухвалу суду від 15.06.2022 року.

Разом з тим, перевіряючи за Єдиним державним реєстром судових рішень, який перебуває у відкритому доступі, судом станом на час постановлення цієї ухвали суду встановлено, що рішення за наслідком розгляду вказаних апеляційних скарг не ухвалено.

На підставі викладеного, судом встановлено, що ухвала суду від 15.06.2022 року є чинною та не скасована.

З урахуванням того, що позов, в забезпечення якого ухвалою суду від 10.12.2020 року вжито заходи забезпечення позову, які змінені ухвалою суду від 15.06.2022 року, підлягає залишенню без розгляду, суд доходить до висновку, що необхідність у вказаних вжитих судом заходах забезпечення позову відпала, у зв`язку з чим останні на підставі ч.9 ст.158 ЦПК України підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 84, 159, 257, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/36720/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2022 року, а саме:

- Скасувати арешт накладений на приватний будинок, загальною площею 404,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- Скасувати арешт накладений на земельну ділянку, площею 0,1001 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- Скасувати встановлену заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав (Міністерство юстиції України, його територіальні органи, нотаріусу, інші органи чи особи, які виконують функції реєстрації, тощо), здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме стосовно:

- приватного будинку, загальною площею 404,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельної ділянки, площею 0,1001 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Роз`яснити позивачеві, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 14.06.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.