ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5692/23 Справа № 201/6143/20 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 220 977 грн., витрати на проведення дослідження авто товарознавця 2500грн., витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи у розмірі 17 000 грн., компенсацію моральної шкоди 40 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 рокупозовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 220 977 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 2 314 грн. 87 коп., по оплаті витрат по проведенню експертного дослідження у розмірі 2 500грн., по оплаті витрат по проведенню судової інженерно-технічної експертизи у розмірі 17 000 грн., а також витрат по оплаті професійної правничої допомоги розміру 25 976 грн. 66 коп., а загалом 47 791 грн. 53коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

09.05.2023 рокувід ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року та ухвалення нового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог та задоволення позовних вимог по зустрічному позову.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідачку та її представника (за основним позовом) не було повідомлено про судові засідання на 22.11.2022 року та 19.12.2022 року.

Відповідачці не була направлена заява про збільшення позовних вимог.

Експертиза була призначена з численними порушеннями.

Вважає, що позивач також винен у настанні ДТП, а тому шкода підлягає відшкодуванню кожним учасником ДТП залежно від ступеню вини.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Самухи А.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ставиться питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У відзиві зазначено, що рішення суду першої інстанції винесено з дотримання норм матеріального та процесуального права, а також судової практики.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Самуха А.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.157-159), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Позивач є власником транспортного засобу марки "Хюндай", д/н НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

25.01.2020р. о 21 год. 50 хв. на регульованому перехресті вул. Аеропортівська - вул. Яснополянська - вул. Старокодацька в м. Дніпрі, сталася ДТП, за участю автомобіля "Мазда", д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Хюндай", д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2020р. у справі № 201/1316/20 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Як вбачається з постанови суду ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнала частково (а.с. № 14 т. № 1).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідачка за основним позовом ОСОБА_2 здійснила дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб марки «"Хюндай", д/н НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.

30.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" з заявою про страхове відшкодування.

12.03.2020р. було проведено експертизу щодо становлення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власникові КТС. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №64/20А, вартість матеріальної шкоди, заподіяної власникові КТС становить 326 020 грн. 96коп. Страховою компанією ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн.

Таким чином, страхова компанія повністю виконала свої зобов`язання за полісом № АР 1707222 від 11.03.2021р. щодо виплати страхового відшкодування.

Згідно Акту виконаних робіт №АЛ00232192 від 30.04.2020р., Акту виконаних робіт №АЛ00231865 від 05.05.2020р. та Акту виконаних робіт №АЛ00233412 від 25.05.2020р., загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля "Хюндай", д/н НОМЕР_1 становить 319 977 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 220 977 грн. (сума фактичного ремонту у розмірі 319 977 грн. - страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн. = 220 977 грн.).

Витрати за послуги експертів склали 19 500 грн. (17 000 грн. + 2 500 грн. ).

Отже, загальна сума відшкодування, яка підлягає стягненню, становить 220 977 грн.

В матеріалах справи мається висновок експертного дослідження від 21.02.2020р. № 19/104-9/2д/6/7, який долучено ОСОБА_2 до відзиву на позов від 30.09.2020р. (а.с. № 74-78 т.№ 1).

Згідно даного висновку ДТП, яка мала місце 25.01.2020р. на регульованому перехресті вул. Аеропортівська - вул. Яснополянська - вул. Старокодацька в м. Дніпрі, за участю автомобіля "Мазда", д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Хюндай", д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , сталася внаслідок порушення ПДР України, як з боку ОСОБА_2 так і з боку ОСОБА_1 .

Згідно висновку комплексної судової авто-технічної та фото-технічної експертизи від 20.09.2021р. за № КСЕ-19/104-21/22830, водій ОСОБА_1 з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП (а.с. № 1, 2-7 т. № 2).

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин механізму ДТП від 20.05.2022р. за № 10.1/012: водій автомобіля Mazda ОСОБА_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху; водій автомобіля Mazda ОСОБА_2 мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом своєчасного виконання нею вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з її боку і для їх виконання у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй виконати їх та дії водія автомобіля Mazda ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку з настанням ДТП (а.с. № 54-64 т.№ 2).

Судом першої інстанції при ухваленні рішення було взято до уваги саме висновок судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин механізму ДТП від 20.05.2022р. за № 10.1/012, оскільки вищевказані висновки експертного дослідження від 21.02.2020р. № 19/104-9/2д/6/7 та висновок комплексної судової авто-технічної та фото-технічної експертизи від 20.09.2021р. за № КСЕ-19/104-21/22830 були виконані з порушенням Закону України «Про судову експертизу», ст. 273 КУпАП та розділу II наказу № 53/5 від 08.10.1998р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень».

Так, в порушення абзацу 4 ст. 2.2 Розділу ІІ Інструкції експерт Решетніковим С.Ю., маючи лише кваліфікацію 6.1 (дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення) та 10.1 (дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди), перевищивши свою компетенцію, виконав комплексну судову автотехнічну, фототехнічну і відеотехнічну експертизу, в ході якої досліджуючи відеофайл «VIDEO_TS_01_1.VOB» встановив час руху автомобіля «Мазда» з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення та швидкість руху автомобіля «Хюндай». Відповідно до методики «Методика проведення комплексної автотехнічної, фототехнічної і відеотехнічної експертизи з метою встановлення обставин ДТП. Київський НДІСЕ Мінюсту України. 2014», яка 29.01.2016р. під реєстраційним кодом 10.1.16. зареєстрована в Реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України встановлення часу переміщення об`єктів та швидкості їх руху передбачає застосування трьох кваліфікацій а саме: 7.1 «Технічне дослідження матеріалів та засобів відеозвукозапису», 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» та 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди». В рамках проведення комплексних автотехнічних, фототехнічних і відеотехнічних досліджень встановлюються ознаки монтажу. Вказані параметри були встановлені експертом ОСОБА_3 при наявності лише кваліфікації 6.1. Однак кваліфікація 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» передбачає дослідження лише отриманих відеофреймів (скріншотів) після розкадрування яке проводить виключно експерт з кваліфікацією 7.1. ОСОБА_3 без наявності кваліфікації експертної спеціальності 7.1 самостійно встановив частоту кадрів відеоряду. Крім того, встановлена експертом ОСОБА_3 відстань, на якій перебував автомобіль «Хюндай» від місця зіткнення в момент виникнення його водієві небезпеки, доля руху 35.4м, не відповідає фактичній (встановлене без необхідної кваліфікації (7.1) з урахування швидкості, яка не відповідала фактичній (43км/год і встановлена, знову ж таки, без необхідної кваліфікації) та з моменту, який суперечить новітнім методичним підходам.

З огляду на вищевикладене суд відхилив цей експертний висновок, оскільки він складений з порушенням та без відповідної кваліфікації експерта.

Крім того, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2020р. у справі № 201/1316/20 ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. Відповідачем було сплачено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 20.03.2020р. Отже, сплата адміністративного штрафу свідчить про те, що ОСОБА_2 погодилася з ухваленим рішенням суду та в апеляційному порядку постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2020р. у справі № 201/1316/20 винною особою не оскаржувалась.

Тобто вина ОСОБА_2 встановлена судовим рішенням та не підлягає доказуванню.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом та відмову у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги про не повідомлення апелянта та її представника про судові засідання на 22.11.2022 року та 19.12.2022 року не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи (т.2 а.с.88-91, 99-102) відповідачка-позивачка ОСОБА_2 повідомлялась про день та час судових засідань.

Не знайшли свого підтвердження також доводи апеляційної скарги про те, що позивач-відповідач також винен у ДТП.

Судом першої інстанції наведений ретельний аналіз проведених експертиз, а також судового рішення по адміністративній справі. Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а тому й не можуть бути задоволені.

Довід апеляційної скарги, що відповідачці за первісним позовом не була направлена заява про збільшення позовних вимог не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 13.06.2023 року.

Судді: