Справа № 502/1551/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі - Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй як власнику і за спадщиною після смерті ОСОБА_4 . Позивачка спадщину після смерті матері прийняла, проте правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити факт спільного проживання з травня місяця 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,0 кв. метра, житловою площею 22,8 кв. метра, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

Третя особа ОСОБА_2 також подала заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що прти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2011, та свідоцтвами про народження та про шлюб позивачки та третьої особи.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді грошових внесків в Ощадному банку та 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № НОМЕР_2 від 25.04.2007, відповідно до якого зазначена квартира належала зокрема й ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках кожному. Вказане також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» №14364314 від 25.04.2007 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.08.2023 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла тільки його дружина та мати позивачки ОСОБА_3 , але оформила вона тільки спадщину у вигляді грошових внесків в Ощадному банку, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.08.2011 року.

Таким чином ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте спадщину у вигляді вищевказаної квартири належним чином не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , мати позивачки та третьої особи, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.01.2022, та свідоцтвами про народження та про шлюб позивачки та третьої особи.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини вищевказаної квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй як співвласнику і за спадщиною після смерті ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_3 позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до Акту про встановлення фактів від 08.08.2023 встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2 , з нею фактично проживала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_3 потребувала стороннього догляду і ОСОБА_1 доглядала матір за місцем її мешкання та в лікарні в м. Ізмаїл. (додається).

ОСОБА_2 є рідною сестрою позивачки та є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 , проте успадковувати спадщину не бажає та у поданій заяві проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу інформації від 21.08.2023 №79/01-16 спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводилися.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті матері. Спірна квартира дійсно належить на праві спільної часткової власності позивачу та її померлій матері (1/2 як співвласнику та 1/2 після прийняття спадщини).

Крім того в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, доглядала за спадкодавцем.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт спільного проживання з травня місяця 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року включно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,0 кв. метра, житловою площею 22,8 кв. метра, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков