Справа № 185/2341/23
Провадження № 2/185/1440/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Преображенської К.О., розглянувши у приміщенні суду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межирицької сільської об`єднаної територіальної громади, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Межирицької сільської об`єднаної територіальної громади, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора, в якій просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 4.000 га, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - відсутній, яка належала померлому ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП № 017934.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія II-ДП № 017934, яка розташована на території Межиріцької сільської ради, площею 4.000 та, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - відсутній. Спадкоємцями за законом в рівних частках є він, який прийняв спадщину, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та його мати, яка прийняла спадщину, згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав нотаріально, оскільки померла. Батько за свого життя заповіт не складав, він єдиний спадкоємиць після смерті батьків. Позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Павлоградської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його батьків, однак йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Межирицької сільської об`єднаної територіальної громади у в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.

Представник третьої особи Другої Павлоградської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія II-ДП № 017934, яка розташована на території Межиріцької сільської ради, площею 4.000 та, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер відсутній (а.с.10).

Спадкоємцями за законом в рівних частках є позивач та його мати, які прийняли спадщину, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але ОСОБА_3 не оформила своїх спадкових прав нотаріально, оскільки померла.

ОСОБА_2 за свого життя заповіт не складав, позивач єдиний спадкоємиць після смерті батька та матері.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2022 року, окрім позивача, будь-яких інших спадкоємців, які б у встановлений законом строк заяви про своє право на спадкування після ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , немає.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Виходячи з зазначених правових норм, спосіб захисту своїх прав обирає позивач, суд не має права на власний розсуд змінювати спосіб захисту прав, обраний позивачем та суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Межирицької сільської об`єднаної територіальної громади, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 4.000 га, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - відсутній, яка належала померлому ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП № 017934.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін