Ухвала

05 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 453/1533/20

провадження № 61-10816ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької Уляни Осипівни, на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_6 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на обов`язкову частку у спадщині та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на обов`язкову частку у спадщині,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

У лютому 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_6 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 19 березня 2021 року позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на обов`язкову частку у спадщині.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на обов`язкову частку у спадщині.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20 травня 2021 року позов ОСОБА_3 , зустрічний позов ОСОБА_4 та зустрічні позови ОСОБА_2 , ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 .

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 4/15 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв. м, житловою 62,9 кв. м, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 4/15 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв. м, житловою 62,9 кв. м, у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/15 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв. м, житловою 62,9 кв. м, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/15 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв. м, житловою 62,9 кв. м, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У липні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької У. О., на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької У. О., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.Запропоновано заявникам уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявники направили матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року виконано заявниками не у повному обсязі, оскільки у касаційній скарзі на порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявниками не зазначено підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року, заявники узагальнено посилаються на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не наводять конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Посилання у касаційній скарзі виключно на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 05 вересня 2023 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року заявниками не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької У. О., на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року потрібно вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Крушельницької Уляни Осипівни, на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_6 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на обов`язкову частку у спадщині та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на обов`язкову частку у спадщині вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець