РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/399/23

2-о/609/40/2023

14 червня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за заявою: ОСОБА_1

заінтересована особа: Рожищенська міська рада

вимоги заявника: про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 12 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

2. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік її матері ОСОБА_5 , який на день смерті постійно проживав разом із заявником в АДРЕСА_1 .

Станом на 10 грудня 2005 року ОСОБА_5 проживав разом із матір`ю заявника у вищезазначеній квартирі, в якій був зареєстрований з 2002 року - часу переїзду до м. Шумськ Тернопільської області із с. Пожарки Луцького (Рожищенського) району Волинської області

Дана квартира на праві власності належала заявнику та її чоловіку, та в 2004 році була подарована дочці ОСОБА_6 .

Вказує, що в листопаді 2004 року заявником була придбана квартира АДРЕСА_2 , в якій остання була зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_7 . Однак по причині проведення у вказаній квартирі ремонту, заявник разом із матір`ю та ОСОБА_5 продовжували проживати в квартирі АДРЕСА_3 до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, посвідчивши 25 травня 2000 року в Пожарківській сільській раді заповіт, згідно якого призначив заявника спадкоємцем усього належного йому майна.

З метою реалізації свого права на прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулась до Шумської державної нотаріальної контори, однак листом від 27 квітня 2023 року за №51/01-16 державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, поскільки заявником не подано документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому в неї відсутній факт прийняття спадщини, який би давав їй можливість реалізувати своє право на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Зазначає, що інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5 , окрім неї відсутні.

У зв`язку з викладеним, заявник змушена звернутись з відповідною заявою до суду для встановлення вказаного факту, який їй потрібно для оформлення спадкових прав, після смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Кондратюк В.В. заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Рожищенської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі заявника.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є донькою заявника, суду показала, що в 2004 році вона з дитиною переїхала до батьків, які проживали за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ними також проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Згодом батьками була придбана квартира АДРЕСА_2 , в якій зареєструвалась заявник ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_7 . По причині проведення ремонту у вищевказаній квартирі, усі продовжували проживали в кв. АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_5 через повторний інсульт, втратив можливість рухатись і був лежачим, а тому вони з мамою доглядали його до дня смерті, спільно усі проживаючи у вищевказаній квартирі. Через пів року, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 переїхала в квартиру АДРЕСА_4 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду підтвердив, що ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2023 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання на 30 травня 2023 року, у зв`язку із неявкою представника заінтересованої особи судовий розгляд справи відкладено на 14 червня 2023 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

4. Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Шумським РВ УМВСУ в Тернопільській області 21 березня 1996 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Стимоні Сморгонського району Гродненської області.

5. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 07 серпня 1992 року відділом ЗАГС Шумської районної Держадміністрації, заявник ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Стимоні Сморгонського району Гродненської області, Білорусь, та в графі батьки вказано ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

6. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 06 листопада 1980 року Рожищенським райвідділом ЗАГС Волинської області заявник ОСОБА_10 06 листопада 1980 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_11 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », а.з. № 91.

7. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 31 липня 1985 року Пожарківською сільською радою Рожищенського району Волинської області матір заявника ОСОБА_7 31 липня 1985 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_5 .

8. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що в Книзі реєстрації смертей 10 грудня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 49, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 10 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області.

9. На день смерті померлому належало майно, що складається із права приватної власності на землю, яка знаходиться на території Пожарківської сільської ради Волинської області, в розмірі 1,40 га. та 1,03 га., цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 024374, виданого 10 листопада 2004 року Пожарківською сільською Радою народних депутатів.

10. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, який 25 травня 2000 року посвідчено секретарем Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської област зареєстрований у реєстрі за № 12, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 .

11. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника ОСОБА_7 , про що в Книзі реєстрації смертей 07 листопада 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 296, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 07 листопада 2016 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

12. Із копії будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_5 вбачається, що у вказаній квартирі у різні періоди були зареєстровані ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ОСОБА_15 . На даний час усі особи, окрім заявника зняті з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

13. Із копії будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 вбачається, що у вказаній квартирі окрім інших осіб був зареєстрований ОСОБА_5 (дата реєстрації 10 грудня 2002 року).

14. 16 липня 2004 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 укладено договір дарування двохкімнатної квартири АДРЕСА_6 , посвідчений державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д.

15. Листом від 27 квітня 2023 року за №50/01-16 державний нотаріус Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, поскільки заявником не подано документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому в неї відсутній факт прийняття спадщини, який би давав їй можливість реалізувати своє право на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

ІV. Оцінка Суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

16. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

17. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

18. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

19. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

20. За змістом ст .1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

21. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

22. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

23. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

24. Відповідно до абз.3 п.3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

25. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

26. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

27. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

28. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

29. Згідно з п.п.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

30. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

31. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її спільного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

32. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

33. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

34. Також, передбачено, що відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

35. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

36. Заявником при подачі позову було сплачено 536 грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав,

Керуючись ст. 4, 13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1268-1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рожищенська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

2. Встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Шумськ Тернопільської області на день його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 14 червня 2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: Рожищенська міська рада, місце знаходження: 45100, вул. Незалежності, 60, м. Рожище, Луцький район, Волинська область, .

Суддя: М. В. Харлан