КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 березня 2023 року місто Київ

Справа № 2-13987/10

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6995/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), Кравець В. А., Мазурик О. Ф.

вирішуючи клопотання Запорожцева Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2010 року (ухвалене у складі судді Волошина В. О., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС») до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС») суму заборгованості за кредитним договором №05/04/2008/840-К/401 від 01 квітня 2008 року у розмірі 267 082 дол. 80 центів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 2 120 023 грн 14 к.; 1 700 грн - судового збору; 120,0 грн збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року заяву ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення; перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2010р. по цивільній справі №2-13987/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (правонаступник Товароство з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС") до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням, Запорожцев В. В. в інтересах ОСОБА_2 01 березня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судового збору в іншій частині заочне рішення залишити без змін.

В тексті апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Клопотання обґрунтовано тим, що представником позивача вже подавалась апеляційна скарга на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2010 року в строк передбачений ЦПК України, а саме 15 жовтня 2022 року.

Посилається на те, що подана вперше апеляційна скарга надійшла на адресу Київського апеляційного суду майже через 4 місяці після її подання, а саме 06 лютого 2023 року.

25 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку представником отримано ухвалу Київського апеляційного суду від 07.02.2023 року про повернення апеляційної скарги. Підставою для повернення зазначено відсутність документів на підтвердження повноважень адвоката, проте представник вказує, що на момент розгляду в суді першої інстанції в матеріалах справи знаходились документи на підтвердження його повноважень.

Зазначає, що пропуск процесуального строку на подання апеляційної скарги стався з причин, які не залежали від скаржника, а тому вважає, що строк пропущено з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Матеріалами справи підтверджено, що заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва ухвалено 18 листопада 2010 року.

Ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення постановлено від 29 вересня 2022 року.

Представником відповідача 15 жовтня 2022 року, тобто в строк передбачений ст. 354 ЦПК України, направлено на адресу Шевченківського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, яка надійшла та зареєстрована у вказаному суді 19 жовтня 2022 року.

В подальшому, 06 лютого 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи разом з апеляційною скаргою та 07 лютого 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто особі яка її подала.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин, адже не надсилання судом першої інстанції протягом тривалого часу матеріалів справи разом з апеляційною скаргою, не залежало від волі та дій скаржника та його представника.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Запорожцевим В. В. вперше своєчасно направлено апеляційну скаргу, однак з причин, що не залежали від нього, апеляційна скарга тривалий час не надходила до Київського апеляційного суду.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень статті 129 Конституції України, статті 17 ЦПК України є складовою права кожного на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені в клопотанні причини пропуску строку є поважними, тому строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Керуючись ст. 287, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання Запорожцева Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження заочного рішення районного суду міста Києва від 18 листопада 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Желепа
В. А. Кравець
О. Ф. Мазурик