Справа № 386/891/23
Провадження № 2/386/238/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

з участю: секретаря судового засідання Корніцької Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа- орган опіки та піклування Перегонівської сільської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 19.07.2023 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа- орган опіки та піклування Перегонівської сільської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 17.03.1978. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2019 шлюб між ними розірваний. Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні з травня 2016 року, оскільки між матір`ю та дитиною стали холодні стосунки, наразі мати тривалий час перебуває за межами України, стосунки з дитиною не підтримує. Відповідно до рішення виконавчого комітету Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №41 від 29.06.2022 було затверджено Висновок опіки та піклування щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за №7 від 22.06.2022. З часу прийняття цього рішення відношення матері до своїх батьківських обов`язків не змінилося. Мати ніякої участі у вихованні своєї дитини не приймає, не цікавиться життям сина, не відвідує батьківські збори, не надає матеріальну допомогу, тобто свідомо нехтує с своїми батьківськими обов`язками. Мати проживає за межами України, однак бажання забрати дитину на проживання до себе у безпечне місце вона не виявила.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 150, 155, 157, 164-166 Сімейного кодексу України (далі - СК України), представник позивача просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 24.07.2023 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання та зобов`язано орган опіки та піклування Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька дитини,з яком проживає дитина діти, бере участь у їх вихованні, та матері дитини, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, на виконання якої 10.08.2023 надано висновок органу опіки та піклування.

В підготовче засіданні представник позивача та позивач не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, просить прийняти рішення з наявними документами з врахуванням висновку органу опіки та піклування та думки відповідача.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, 31.07.2023 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник органу опіки та піклування в підготовче засідання не з`явився. Селищний голова, надіслав до суду рішення виконавчого комітету та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та просить розгляд справи провести у відсутність представника органу опіки та піклування.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є матір`ю, а позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 сторони зареєстрували шлюб 21.04.2007 (а.с. 12).

Відповідно до копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2019 шлюб між сторонами розірвано , рішення набрало законної сили 10.07.2019 (а.с.13-17).

З довідки виданої 19.06.2023 Перегонівською сільською лікарською амбулаторією слідує, що ОСОБА_2 періодично відвідує в поліклініці дільничного педіатра зі своїм сином ОСОБА_4 , отримує профілактичні щеплення, лікує захворювання, консультується за станом здоров`я (а.с.18).

Рішенням виконавчого комітету Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №41 від 29.06.2022 затверджено висновок №7 від 22.06.2022 органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком (а.с.19-21).

Як вбачається з довідки №144 від 19.06.2023, виданої Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, акту обстеження умов проживання сім`ї позивача складеного 19.06.2023, позивач проживає у власному будинку за адресою : АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_4 . Для виховання та розвитку дитини створені всі умови для проживання (а.с. 23, 26).

З довідок №111 від 15.06.2022, № 163 від 19.06.2023, виданих Перегонівським ліцеєм Перегонівської сільської ради, мати ОСОБА_4 , учня 8 класу за період навчання жодного разу не цікавилася навчанням та вихованням сина, не відвідала заклад освіти , з класним керівником , учителями та адміністрацією не спілкувалася (а.с. 24, 25).

З письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слідує, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_2 та знаходиться на повному його утриманні , батько самостійно займається вихованням сина та дбає про його здоров`я (а.с 27-28).

Відповідно до наданого суду висновку органу опіки і піклування, Перегонівської сільської ради Кіровоградської області від 10.08.2023 №01-33/771, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990, ратифікованої Україною 27.09.1991 (набрала чинність для України 27.09.1991) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 з травня 2016 року і по день розгляду справи (більше 6-ти років) не виявляла щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківського піклування, оскільки не провідувала його, не цікавилась життям та здоров`ям, не відвідує шкільний заклад в якому він навчається і таких дій вчиняти не намагалась.

Враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу не здійснювала жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дитини; після звернення позивача з позовом до суду, відповідач так і не проявила уваги до дитини, не вчиняє будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток сина, його виховання, тобто продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, відзив на позов та заперечення до суду не подала, і навпаки - визнала позов про позбавлення її батьківських прав, а тому підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні.

Встановивши наявність умисних дій ОСОБА_3 щодо невиконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів дітей. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що дитина, по відношенню до якої відповідач позбавляється батьківських прав, проживає з позивачем, а тому відповідач зобов`язана утримувати сина до досягнення повноліття та сплачувати аліменти.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 166 СК України, за відсутності відмови позивача щодо отримання аліментів від відповідача, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших дітей на утриманні не має. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

Як вбачається з наданої квитанції за № від 19.07.2023, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., а тому, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 536 грн. 80 коп. судового збору, а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на відповідача.

Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з стягнення аліментів, з відповідача мають бути стягнуті 1073 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні у зв`язку з відсутністю таких заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 200,206, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа- орган опіки та піклування Перегонівської сільської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав- задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллічівка Голованівського району Кіровоградської області .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь опікуна чи піклувальника або установи, де буде утримуватись дитина, щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2023 і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп..

Повернути ОСОБА_2 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову до суду в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп з рахунку UA0011519, отримувач ГУК у Кіров.обл./тг с-щеГолов/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. на рахунок отримувача ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету:22030106 призначення платежу: судовий збір по справі №386/891/23 за заявою ОСОБА_2 .

Місце проживання позивача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .РНОКПП НОМЕР_3 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 ;РНОКПП НОМЕР_4 .

Місцезнаходження органу опіки та піклування Перегонівської сільської ради Кіровоградської області: с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, вул. Ятранівська, буд. №25, поштовий індекс 26522;ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.