РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/13350/22

Провадження №: 2/755/1385/23

"01" серпня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Назаровій І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

22 грудня 2022 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» (далі - ОСББ «Лазурний Блюз») звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Лазурний Блюз». На підставі рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески власників приміщень на утримання будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн за 1 кв.м. загальної площі приміщень. Відповідно до протоколу від 27 листопада 2020 року Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» затверджено з 01 листопада 2020 року щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників будинку - у розмірі 7,00 грн за 1 кв.м загальної площі житлового приміщення.

В період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року було затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150,00 грн, який 10 жовтня 2015 року було зменшено до 100,00 грн на місяць з квартири. На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2018/2022 років, погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 27 листопада 2020 року з 01 листопада 2020 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2020/2021 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики. Встановлено обов`язок для всіх співвласників внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, який сплачується протягом 10 (десяти) календарних днів після прийняття рішення Загальних зборів ОСББ.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , внески на утримання будинку, прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна, внесок на охорону, компенсацію витрат на водопостачання та водовідведення, платежі на опалення будинку та разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років сплачує частково та періодично, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року в сумі 9 834,87 грн.

Позивач просить стягнути загальну заборгованість внесків за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року в сумі 9 834,87 грн., інфляційні нарахування в сумі 992,26 грн., 3% річних в сумі 798,69 грн., а всього: 11 625,82 грн. Також, позивач просить стягнути судовий збір в сумі 2481,00 грн., витрати на правничу допомогу - 5 300,00 грн.

30 грудня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

10 квітня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву із викладенням своїх заперечень проти позову, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачка зазначає, що нею було здійснення повне погашення заборгованості.

26 квітня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому уточнено зміст заявлених позовних вимог. У відповіді на відзив зазначається, що погашення існуючої заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі здійснено не у повному обсязі, залишок боргу за внески становить 7 838,04 грн. Уточнюючий розрахунок заборгованості за основним зобов`язанням, було здійснено з врахуванням платежів відповідача, які вона здійснила вже після відкриття провадження.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до виписки з Єдиного реєстру держаної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз», ідентифікаційний код юридичної особи 38576494.

ОСББ «Лазурний блюз» діє на підставі Статуту, затвердженого Загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» (протокол від 12 грудня 2019 року).

Згідно п.1 р. І Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 . Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п. 1 р. ІІ).

На підставі Рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів ОСББ та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщень.

В період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року було затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150,00 грн., який 10 жовтня 2015 року було зменшено до 100,00 грн. на місяць з квартири.

На підставі протоколу Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років, погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

Крім того, 27 листопада 2020 року відбулися Загальні збори ОСББ «Лазурний блюз» та з 01 листопада 2020 року затверджено щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 у розмірі 7,00 грн/кв.м загальної площі житлового приміщення п.2.

Як зазначено вище, відповідач володіє на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 , за утримання якої виникла перед позивачем заборгованість.

Відповідач, заперечуючи проти заявленої позивачем суми боргу, з поданням відзиву на позовну заяву надала копії квитанцій про сплату за комунальні послуги та внески: квитанцію ОСББ «Лазурний Блюз» по особовому рахунку № НОМЕР_1 за серпень 2016 року; квитанцію ТОВ «ВЕРТОН ТЕХНОЛОДЖИ» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за березень 2019 року; квитанцію ОСББ «Лазурний Блюз» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за грудень 2019 року; квитанцію ОСББ «Лазурний Блюз» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за січень 2020 року; квитанцію ОСББ «Лазурний Блюз» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за лютий 2020 року; квитанцію ОСББ «Лазурний Блюз» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за березень 2020 року; квитанцію ОСББ «Лазурний Блюз» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за жовтень 2020 року, скріншот листа з електронної пошти відповідачки, які не відносяться до періоду за який позивач просить суд стягнути суму заборгованості.

Копію документа з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка долучена відповідачкою до відзиву на позовну заяву, в силу вимог ст.10 Конституції України, ст.9 ЦПК України, ст14 Закону України Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ч. 1 ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд не приймає до уваги, оскільки остання викладена іноземною мовою.

Також, відповідачем надано платіжну інструкцію № 0.0..1 від 10.04.2023 року на суму 3200 грн., платіжну інструкцію № 0.0..1 від 10.04.2023 року на суму 2250 грн. Загальна сума сплати відповідачем заборгованості становить 5 450,00 грн. (3200,00 + 2250,00).

Згідно уточненого розрахунку заборгованості, в якому позивачем враховано всі проплати ОСОБА_2 , здійснені останньою після звернення позивача з даним позовом до суду, станом на 21 квітня 2023 року розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 7 838,04 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесків на охорону, за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 7 838,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання), укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо), стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VШ (вступив в дію з 01 травня 2019 року).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач частково не виконує зобов`язання по оплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесків на охорону, внаслідок чого за період з листопада 2020 року до 30 листопада 2022 року у розмірі 7 838,04 грн.

Відповідачем сплачено заборгованість після відкриття провадження на загальну суму 5 450,00 грн., як вказано вище.

Стороною позивача у відповіді на відзив зазначалось, що платіжна інструкція № 0.0..1 від 10.04.2023 року на суму 3200 грн., платіжна інструкція № 0.0..1 від 10.04.2023 року на суму 2250 грн. було враховано, як оплату заборгованості, що була сплачена після відкриття провадження у справі, що вбачається з розрахунку заборгованості від 21 квітня 2023 року по кв. АДРЕСА_4 , в графі «оплачено» вказано суми 2255,00 грн. та 3205,00 грн., дата оплати - 10 квітня 2023 року.

Отже, враховуючи наведене, залишок заборгованості відповідача становить 2 388,04 грн.

Щодо стягнення 3% річних в розмірі 798,69 грн. та інфляційних втрат в розмірі 992,26 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

З огляду на те, що відповідач, як встановили суди попередніх інстанцій, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц.

Разом з тим, згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12.03.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат за період з листопада 2020 року по дату завершення нарахування зобов`язань згідно розрахунку заборгованості 28 лютого 2022 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Що стосується інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Об`єднаного співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» заборгованість за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 рік по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, плату за експлуатацію неподільного та загального майна, внесків на охорону та платежів за опалення будинку, в загальному розмірі - 2 388,04 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК Україн).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 12 грудня 2022 року між Головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» та Адвокатським об`єднанням «Захист 24» укладено Договір про надання правничої допомоги № 12-05/76, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо можливостей, механізмів і процедури судового захисту прав Клієнта у зв`язку із звернення до суду про стягнення заборгованості з власника квартири АДРЕСА_4 , аналіз наданих документів, підготовка та подача позовної заяви, участь у судових засіданнях.

Згідно із пунктом 3.2.2 Договору Клієнт зобов`язався оплачувати правничу допомогу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання у розмірі 5300,00 грн. протягом трьох днів з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до Акту приймання-передавання наданих послуг від 14 грудня 2022 року № 1 до Договору від 12 грудня 2022 року № 12-05/76, підписаного замовником Головою правління ОСББ «Лазурний блюз» та Адвокатським об`єднанням «Захист 24», останнім виконано роботи, визначені Договором про надання правничої допомоги № 12-05/76 щодо підготовки документів та позовної заяви про стягнення з власника квартири АДРЕСА_1 заборгованості на користь ОСББ «Лазурний блюз». Загальна вартість правової допомоги становить 5300,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 13 грудня 2022 року № 256 ОСББ «Лазурний блюз» сплачено гонорар у розмірі 5300,00 грн, передбачений Договором про надання правничої допомоги від 12 грудня 2022 року № 12-05/76.

Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги від 12 грудня 2022 року № 12-05/76 у сумі 5 300,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 744,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 319, 322, 625 ЦК України, статтями 1, 4, 12, 13, 14, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 4, 10, 12, 20, 22, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, статтями 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» (, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, 15-А) заборгованість за щомісячні внески на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, на експлуатацію неподільного та загального майна зазначеного будинку, внеску на охорону, платежів за опалення будинку та разового внеску, за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 2 388,04 грн. (дві тисячі триста вісімдесят вісім гривень 04 копійок), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5300,00 грн (п`ять тисяч триста гривень 00 коп.) та судовий збір в розмірі 744,30 грн. (сімсот сорок чотири гривень 30 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Текст рішення складений 01.08.2023 року.

Суддя: