ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4891/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В
Провадження № 22-ц/817/281/23 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Іванюта О.М.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Семененка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2022 року, повний текст якого складено 26 грудня 2022 року, ухвалене суддею Ромазаном В.В. у цивільній справі №607/4891/15-ц за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють у інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , звернулась до суду із вказаним позовом. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог остаточно просила поділити житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 в натурі між співвласниками, надавши їй та її неповнолітнім синам ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в окреме володіння та користування 6/8 частин даного будинковолодіння згідно варіанту №3 (додатку №6) судової будівельно-технічної експертизи №300/18-22 від 1 червня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне домоволодіння належить на праві спільної часткової власності позивачці - 3/8 частини, її неповнолітнім синам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 5/32 частини кожному (разом їй з дітьми належить 6/8), а також відповідачам - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/8 частини. Між сторонами виникають суперечки щодо володіння та користування спільним майном, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вказує, що рішення суду є незаконним, оскільки помилковим є твердження суду про те, що внаслідок проведеної добудови площа будинку збільшилась. В спірному будинку відбулось перепланування, внаслідок якого площа не змінилась. Проведена добудова є окремим об`єктом та розподіл будинку можливо провести без її врахування. Зазначає, що при проведенні експертизи щодо варіантів поділу будинку експертом не було враховано наявну самочинну добудову та запропоновано такі варіанти поділу тієї частини будинку, яка не включає самочинних переобладнань чи добудов. Крім цього, судом безпідставно зазначено, що добудову здійснено позивачем, оскільки питання самочинного будівництва не було предметом даного спору.

У відзиві ОСОБА_9 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Семененка С.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_9 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, зокрема слід змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, залишивши без змін резолютивну частину, виходячи з наступних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не підлягають поділу (виділу) об"єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об"єкти нерухомого майна. Оскільки в спірному будинку наявні самочинні перепланування та самочинна добудова, а також знесені огорожа, сараї під літерами "Б" та "В" та підвал під літерою "Пд", тому поділ будинку є неможливим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , однак з інших підстав, аніж наявність самочинних добудов та відсутність сараїв, які були в плані будинковолодіння.

Наявні у справі висновки судово-будівельних експертиз свідчать про те, що самочинні добудови не входять до складу об"єкта, що підлягав поділу і не враховувалися експертом при визначенні варіантів поділу будинковолодіння, що підтвердив експерт ОСОБА_10 у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Виділ у натурі частки із спільної власності на будинок унеможливлюється наявністю самочинних об"єктів будівництва або у складі будинку, з якого визначаються частки співвласників, або у складі частки, що виділяється.

Якщо один із співвласників збільшив свою частку за свій рахунок шляхом прибудови, яка не порушує прав інших співвласників, така прибудова є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності (ст. 357 ЦК України). Тобто, самочинність такої прибудови створює негативні наслідки (на неї не виникає право власності) лише для особи, яка її зробила.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 24 жовтня 2018 року (справа №686/9379/15-ц), яка не врахована судом першої інстанції.

Самочинних прибудов у складі частки, яку просить виділити позивачка, експертизою не встановлено, тому наявність самочинної добудови у даному випадку не є перешкодою для виділу частки із спільної часткової власності.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог вимог, однак з інших мотивів, аніж зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З врахуванням наведеного мотивувальну частину судового рішення слід викласти в редакції цієї постанови, залишивши резолютивну частину без змін.

Судом встановлено, що на час розгляду даної справи будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_1 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , частка яких разом складає 6/8 частин, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - по 1/8 частині.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають родинні зв"язки, однак не є членами однієї сім"ї.

Як вбачається з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.01.2007 року, виданого ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації", зазначене домоволодіння було зареєстроване за ОСОБА_7 (1/8 частина), ОСОБА_9 (1/8 частина), ОСОБА_1 (1/16 частина), ОСОБА_14 (1/16 частина) на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21.02.2006 року у справі №2-311/06, та за ОСОБА_15 (5/8 частин) - на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 14.07.1961 року, акту прийняття будинку в експлуатацію, затв. рішенням виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів №780 від 26.10.1979 року, дублікату договору дарування від 16.01.2004 року.

Станом на 16.01.2007 року до Реєстру прав власності внесено наступні відомості про домоволодіння по АДРЕСА_1 : житловий будинок з прибудовою та підвалом (літера А), житлова площа 54, 6 кв.м., загальна площа 93, 1 кв.м., сарай (літера Б), площа не вказана, сарай (літера Е) площа не вказана, огорожа (сортове залізо), вимощення (бетон).

У подальшому ОСОБА_9 подарувала належну їй 1/8 частку ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 (у зв"язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_1 ) разом з її малолітніми синами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ряду цивільно-правових угод набули у власність 6/8 частин спірного будинковолодіння.

Між сторонами по справі виникають непорозуміння щодо порядку користування та володіння житловим будинком, який належить їм на праві спільної часткової власності.

Відповідно до висновку за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 04.01.2016 року №421/15-22, проведеної на підставі ухвали суду, експертом було розроблено два варіанти поділу зазначеного будинку загальною площею 93, 1 кв.м., у співвідношенні 6/8 до 2/8.

Із змісту висновку експерта вбачається, що враховуючи нормативну базу, об`ємно-планувальне та конструктивне рішення житлового будинку, його технічний стан і розмір часток співвласників, поділ будинку у співвідношенні часток 6/8 до 2/8 експерт пропонує провести з відхиленням від норм ДБН. В частині будинку, яка становить 2/8 ідеальної частки і підлягає виділу, неможливо влаштувати рівень комфорту (ванна, вбиральня), який є в будинку.

На замовлення позивача була проведена ще одна експертиза. Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 01.06.2018 року №300/18-22, враховуючи нормативну базу, об`ємно-планувальне та конструктивне рішення житлового будинку, його технічний стан і розмір часток співвласників, провести розподіл житлового будинку в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників 6/8 до 1/8, до 1/8 з влаштуванням окремих ізольованих квартир неможливо. В житловому будинку можливо виділити 6/8 частин будинку (площа частки становить 69,829 м.кв.), з яких згідно ДБН можна влаштувати ізольовану квартиру з окремим входом і рівнем комфорту. Виділити в житловому будинку по 1/8 частці будинку (площа частки становить 11,6375 кв.м.), в яких згідно ДБН влаштувати ізольовані квартири з окремими входами і рівнем комфорту, не представляється за можливе.

Допитаний у суді першої інстанції експерт ОСОБА_10 , який виконував обидві експертизи, підтримав надані ним висновки та зазначив, що при проведенні обстеження спірного житлового будинку ним було виявлено самочинну добудову до нього, однак він її не враховував при визначенні варіантів поділу спірного будинку.

Також експерт зазначив, що відповідно до висновку експертизи від 04.01.2016 року №421/15-22 поділ будинку в натурі у відповідності до ідеальних часток співвласників 6/8 до 2/8 проведено ним у двох варіантах з відхиленням від норм ДБН, оскільки по іншому провести такий поділ із дотриманням прав усіх співвласників було не можливо.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим (ч.2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Системний аналіз положень ст.ст. 183, 358, 364, 380, 382 ЦК України свідчить про те, що виділ частки із жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість спільного користування співвласниками будь-яким приміщенням будинку, або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру ідеальних часток у справі власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об"єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об"єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об"єкту поштової адреси.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать про неможливість поділу спірного будинку між співвласниками чи виділу частки позивачки відповідно до запропонованих експертом варіантів.

Так, запропоновані варіанти поділу спірного будинку згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 04.01.2016 року №421/15-22 містять відхилення від норм ДБН, про що зазначено у самому висновку і що підтвердив у суді першої інстанції експерт ОСОБА_10 .

Крім цього, із змісту даного експертного висновку вбачається, що в обох запропонованих варіантах поділу будинку співвласникам необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи по влаштуванню окремих систем інженерних мереж газопостачання та електропостачання, а також виконати роботи по переобладнанню житлового будинку. Обидва варіанти поділу передбачають, окрім інших робіт, також і влаштування дверного прорізу у зовнішній стіні будинку.

При поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відкремленого газо-, водо- та енергопостачання. Отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку потрібне лише у випадку втручання в несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.

Наведений висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 25 січня 2023 року (справа №552/3061/20).

Висновок будівельно-технічної експертизи від 04.01.2016 року №421/15-22 разом з матеріалами цивільної справи був надісланий судом до виконавчого комітету Тернопільської міської ради для прийняття рішення про надання дозволу на переобладнання та перепланування будинку відповідно до варіантів, запропонованих експертом.

З відповіді виконавчого комітету Тернопільської міської ради №3438/08 від 12.04.2016 року вбачається, що обидва запропоновані експертом варіанти поділу передбачають втручання у зовнішні несучі конструкції, а саме влаштування вхідної групи - пробивання дверного прорізу у зовнішній стіні, вхідної площадки, навісу, що є реконструкцією, а не переплануванням, як про це зазначає експерт. Рішенням виконавчого комітету №530 від 15.06.2016 року погоджено варіант №1 (додаток №4) розподілу житлового будинку по АДРЕСА_1 , запропонований у висновку будівельно-технічної експертизи від 04.01.2016 року №421/15-22.

Проте, у матеріалах справи відсутні відповідні дозвільні погодження для встановлення відкремленого газо-, та електропостачання.

З врахуванням наведеного, висновок будівельно-технічної експертизи від 04.01.2016 року №421/15-22 не може бути взятий до уваги судом.

Інший наявний у матеріалах справи висновок судової будівельно-технічної експертизи від 01.06.2018 року №300/18-22 хоча й пропонує три варіанти поділу будинку, проте вказує про можливість виділення 6/8 частин будинку (площа частки становить 69, 829 кв.м.), в яких згідно ДБН можна влаштувати ізольовану квартиру з окремим входом і рівнем комфорту. Виділити іншим співвласникам по 1/8 відповідно до їхніх часток (площа частки становить 11, 6375 кв.м), в яких згідно ДБН можна влаштувати ізольовані квартири з окремими входами і рівнем комфорту, не представляється за можливе.

Даний висновок не може бути взятий до уваги судом навіть з врахуванням висловленої у суді апеляційної інстанції позиції представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 про те, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають намір спільно користуватися належними їм 2/8 частинами спірного будинку, оскільки висновок судової будівельно-технічної експертизи від 01.06.2018 року №300/18-22 не вказує про можливість виділення власникам 2/8 частин будинку ізольованої квартири. З наявних трьох варіантів виділу позивачці 6/8 частин будинку вбачається, що залишається інша частина приміщення будинку без входу до неї, без запропонованих експертом варіантів, де влаштувати вхід. Експерт при проведенні даної експертизи не пропонував варіанти влаштування ізольованої квартири для двох інших співвласників 2/8 частин будинку (площа яких разом становить 11, 6375 кв.м. + 11, 6375 кв.м. = 23, 275 кв.м.). Суд не вправі робити такі висновки самостійно, оскільки вони потребують спеціальних знань у сфері будівництва.

Інших експертних висновків сторонами не надано.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки жоден із запропонованих варіантів як у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.06.2018 року №300/18-22, так і у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.06.2018 року №300/18-22, не може бути взятий до уваги судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2023 року - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 8 червня 2023 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Гірський Б.О.