Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3434/22 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т.В.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б.
у цивільній справі №274/3434/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом №274/1845/19, виданим 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, з 1/3 частини на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу); відкликати судовий наказ №274/1845/19, виданий 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування поданого позову зазначав, що ОСОБА_2 перебував в шлюбі із ОСОБА_1 .. Їх шлюб було розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 16.09.2019 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу №274/1845/19, виданого Бердичівським міськрайонним судом від 09.04.2019 року, на утримання дітей позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. В свою чергу з моменту розірвання шлюбу ОСОБА_2 продовжував спільно проживати з колишньою дружиною і дітьми та, відповідно, приймав повноцінну участь у вихованні дітей. Однак, колишня дружина змінила місце проживання, забравши молодшу доньку. В той же час син, ОСОБА_5 , залишився проживати разом з позивачем і виявляє бажання проживати надалі. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом для зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання сина.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2022 року позов задоволено частково. Припинено стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2019, починаючи з 20.07.2022.

Зменшено розмір аліментів, визначених наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/3 частини усіх видів його заробітку до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дати набрання зазначеним рішенням законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 20.07.2022 до досягнення повноліття дитиною.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з неї на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 20.07.2022 до досягнення повноліття дитиною. Вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема апелянт зазначає, що під час надання суду показів як свідок, неповнолітній ОСОБА_1 вказав, що отримує стипендію, яка складає 1 500 грн., а тому сумою, що буде забезпечувати його прожитковий мінімум є 1 333 грн. відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Вважає, що саме аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку будуть цілком достатнім. Крім того, вказує, що судом не було враховано, що вона і так в повній мірі займається вихованням, розвитком, здоров`ям та матеріальним забезпеченням сина, в той час як позивач просто проживає з ним і також має утримувати сина. Також вважає, що при визначенні розміру аліментів суд має врахувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16. Крім того зазначає, що вона і надалі здійснює повний матеріальний догляд за обома своїми дітьми, а подання до суду даного позову є лише способом уникнення позивачем грошових зобов`язань на утримання дітей. Також апелянт звертає увагу суду, що позивач надав суду документи, що він є військовослужбовцем із чого слідує, що він фактично не буде перебувати за своїм постійним місцем проживання, а тому не зможе здійснювати догляд за неповнолітнім сином.

Рішення суду оскаржується лише в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , а тому в іншій його частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі.

Судовим наказом, виданим 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі №274/1845/19 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2019 і до повноліття дітей (а.с.14).

Починаючи з червня 2022 неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав проживати разом з батьком.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.06.2022 року, складеного комісією міської служби у справах дітей, встановлено, що подружжя розлучено, проте проживали разом. Декілька днів тому дружина пішла з дому разом з донькою. Син ОСОБА_5 залишився проживати з батьком, підтвердив особисто своє бажання працівникам служби у справах дітей. За результатами обстеження встановлено, що в помешканні чудові умови проживання всіх членів сім`ї. Дитина ОСОБА_5 виявив бажання проживати з батьком у разі окремого проживання батьків (а.с.9).

Згідно характеристики, виданої Бердичівським ліцеєм-інтернатом спортивного профілю Житомирської обласної ради, ОСОБА_3 навчався у вказаному закладі з 1.09.2020 року (а.с.48).

Зі службової характеристики від 22.06.2022, виданої командиром 2 автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.17).

Відповідач працює в Гришковецькій селищній раді, що підтверджується довідкою, виданою Гришковецькою селищною радою від 15.07.2022 за №345 (а.с.12).

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 (син сторін) був допитаний в якості свідка та повідомив, що навчається на 1 курсі Житомирського агротехнологічного коледжу, проживає разом з батьком з червня 2022 року, батько його виховує та забезпечує усі умови для його проживання. При цьому зазначив, що батьки у рівній мірі беруть участь у його навчанні.

При вирішенні спору судом враховано, що відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на наведені норми закону, суд, враховуючи рівний та спільний обов`язок кожного з батьків по забезпеченню дітей необхідного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання сина обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що добровільний порядок сплати коштів на утримання дитини відповідачем не виключає права стягувача аліментів у будь-який час звернутися з заявою про стягнення аліментів до суду.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів щодо зміни матеріального стану відповідача, погіршення її стану здоров`я суду надано не було.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: