ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року та додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири АДРЕСА_1 .

Власником 1/3 частини квартири на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . 21 червня 2019 року квартиру було затоплено, причиною чого встановлено витік з інженерних мереж квартирної розводки квартири АДРЕСА_3 .

В квартирі були залиті стіни, стелю коридору, стіни кімнати та стелю і стіни кухні, а також пошкоджено електропроводку на кухні. Власником квартири з якої сталося залиття є ОСОБА_1 , а отже вона як законний користувач несе обов`язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття. За висновком встановлено що позивачу завдано матеріальної шкоди яка складає 30833,00 грн. Унаслідок залиття позивач позбавлена можливості зробити повноцінний ремонт в квартирі та змушена проживати у квартирі із пошкодженням оздобленням покриттів стелі, стін та підлоги. Неможливість зробити ремонт в квартирі через відсутність коштів спричиняє позивачці душевних страждань, створює для неї дискомфорт та нервове напруження, яке позивач оцінює в 10000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 833 грн.. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем, яка є власником квартири АДРЕСА_3 , у справі не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність її вини в залитті квартири позивача. Відповідно до звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття житлової квартири АДРЕСА_1 та розташованого в ній рухомого майна, складеного ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» від 04.07.2019 року ринкова вартість об`єкта оцінки - матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття житлової квартири та розташованого в ній рухомого майна, складає 30833,00 грн.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 3 667,71 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року та додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.03.2002 (а.с.52)

27 червня 2019 року комісією в складі працівників Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР проведено обстеження квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди та складено Акт про залиття.

Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилась внаслідок витіку з інженерних мереж квартирної розводки кв. АДРЕСА_3 . Внаслідок залиття було залито коридор стеля S приблизно 0,5 кв.м. (виявлена волога), коридор стіна S приблизно 6,0 кв.м. (виявлена волога), кімната стіна S приблизно 10,0 кв.м. (виявлена волога), кухня стеля S приблизно 5,0 кв.м. (виявлена волога), кухня стіна S приблизно 5,0 кв.м. (виявлена волога), пошкодження електропроводки у кухні (коротке замикання). (а.с.51)

З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_3 , є ОСОБА_1 .

Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири ОСОБА_4 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» з проханням встановлення матеріального збитку від пошкодженого оздоблення приміщень житлової квартири вчиненого внаслідок залиття за адресою АДРЕСА_2 .

У зв`язку з даним замовленням між ОСОБА_4 та ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» укладено Договір про проведення оцінки майна № 1907-5 від 04.07.2019 р.

Відповідно до висновку експертного дослідження, звіт від 04 липня 2019 року, розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , становить 30833,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що відповідачем, яка є власником квартири АДРЕСА_3 , у справі не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність її вини в залитті квартири позивача. Відповідно до звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття житлової квартири АДРЕСА_1 та розташованого в ній рухомого майна, складеного ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» від 04.07.2019 року ринкова вартість об`єкта оцінки - матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття житлової квартири та розташованого в ній рухомого майна, складає 30833,00 грн..

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважав за необхідне ухвалити додаткове рішення, згідно якого стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 втрати на правову допомогу в сумі 3 667,71 грн..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч.3 ст.156 Житлового Кодексу Української РСР власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт не відповідає вимогам закону, оскільки він не був нею підписаний, а також він складений через тиждень після залиття квартири, колегія суддів не може прийняти до уваги у зв`язку з тим, що наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції у порушення вимог закону не було витребувану та оглянуто цивільну справу № 200/22236/15-ц, матеріалами справи якої встановлено, що у вересні 2014 року квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вже було залито сусідкою із 73 квартири, а тому вона вважає, що позивач разом із своїм чоловіком вирішила двічі отримати матеріальну шкоду на залитті квартири, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони не впливають на правильність оскаржуваного рішення. Окрім цього, між залиттям квартири у вересні 2014 року, відповідно до якого ухвалено рішенням, та залиттям, яке є предметом даного розгляду, пройшло майже 5 років, тоді як у акті про залиття, аварію, що трапилась внаслідок витіку з інженерних мереж квартирної розводки кв. АДРЕСА_3 , зазначено, що було залито коридор стеля S приблизно 0,5 кв.м. (виявлена волога), коридор стіна S приблизно 6,0 кв.м. (виявлена волога), кімната стіна S приблизно 10,0 кв.м. (виявлена волога), кухня стеля S приблизно 5,0 кв.м. (виявлена волога), кухня стіна S приблизно 5,0 кв.м. (виявлена волога), пошкодження електропроводки у кухні (коротке замикання). Тобто всі постраждалі поверхні були вологі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності додаткового рішення суду, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки суд першої інстанції пропорційно до задоволених позовних вимог стягнув з відповідачки на корить позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу, які підтверджені матеріалами справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року та додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко