Справа № 192/1938/21
Провадження № 2/192/16/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участі: секретаря судових засідань - Счастливець І.В.

пр. позивача - ОСОБА_1 .

пр..відповідача - Воронько О.О .

3-ї особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію договору оренди землі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -ОСОБА_3 -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон» в якому просила усунути перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою площею 8,25 га, кадастровий номер :01:008:0023, що розташована на території Малозахаринської сільської ради Дніпропетровської області шляхом витребування її з незаконного володіння відповідача та скасувати рішення державного реєстратора на підставі якого здійснено державну реєстрацію договору оренди землі б/н виданий 20.11.2016 ТОВ СТОВ АВС «Діон» ОСОБА_4 , укладеного щодо спірної земельної ділянки.

В обґрунтування позовну посилався на те, що є власником земельної ділянки площею 8,25 га, кадастровий номер :01:008:0023, яка розташована на території Малозахаринської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.11.2006. 06 вересня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався про існування договору оренди земельної ділянки на15 років, нібито укладеного 20.11.2016 між матір`ю - ОСОБА_3 та СТОВ «АВС «Діон», який зареєстрований 27.12.2016 державним реєстратором Томаківської районної державної адміністрації. В цей же день він звернувся до директора СТОВ «АВС «Діон» і отримав від нього копію договору оренди без номера і дати. Звернувшись до матері він - позивач дізнався, що договір його мати не укладала, підпис на договорі не її, мати також вказала, що не погодилась би на строк оренди у 15 років чи 10 років, тому що це суперечило його інтересам, законним представником яких вона була. Мати пояснила, що між нею та СТОВ «АВС «Діон» існували усні домовленості щодо користування земельною ділянкою. В 2017 році відповідач звернувся до матері з пропозицією укласти договір оренди на 15 років, однак вона була згодна укласти договір оренди лише на 4 роки до досягнення ним - позивачем повноліття. В квітні 2017 року мати, як його законний представник на т ой момент, направила на адресу відповідача заяву про те, що не погоджується на укладення договору на 15 років та не надає згоду на проведення будь-яких польових робіт на належній синові земельній ділянці. Вказаний лист повернувся до матері та отриманий відповідачем не був. Мати також повідомила, що зверталась до поліції з заявою про підроблення договору та отримано відповідь щодо здійснення досудового розслідування кримінального провадження. Договором оренди передбачено отримання орендної плати, яку позивач як власник після досягнення повноліття не отримував. 18 жовтня 2021 року позивач як власник земельної ділянки звернувся до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, однак відповіді на письмову заяву не отримав, лист повернувся до нього. Вважав, що договір оренди є недійсним оскільки був укладений без волевиявлення законного представника позивача - матері, відповідач користується земельною ділянкою без достатніх правових підстав.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

04 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява викладена в новій редакції в якій позивач виключив з обґрунтування пред`явленого позову посилання на звернення матері до органів поліції, інші обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги не змінились, позивач просив усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 8,25 га, кадастровий номер :01:008:0023, що розташована на території Малозахаринської сільської ради Дніпропетровської області шляхом витребування її з незаконного володіння відповідача та скасувати рішення державного реєстратора Томаківської РДА про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33310402 від 31.12.2016 на підставі якого здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 16.на підставі якого здійснено державну реєстрацію договору оренди землі б/н виданий 20.11.2016, видавник СТОВ АВС «Діон»/Кушнір О.О.. укладений щодо спірної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Залучено 3-ю особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 21.02.2022 витребувано у держаного реєстратора Томаківської районної державної адміністрації спірний договір оренди, у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон» оригінал та належним чином завірену копію вказаного договору оренди землі.

Ухвалою суду від 15.06.2022 витребувано у витребувано уСолонянської райдержадміністрації та Дніпровської райдержадміністрації договір оренди землі.

Ухвалою від 10.08.2022 вилучено у Дніпровської районної військової адміністрації договір оренди землі б/н виданий 20.11.2016, укладений між ОСОБА_3 , як уповноваженою особою орендодавця ОСОБА_4 та СТОВ «АВС «Діон» щодо земельної ділянки площею 8,25 га, кадастровий номер :01:008:0023 для дослідження його судом.

Відповідачем 07 вересня 2022 року подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.11.2022 відзив СТОВ «АВС «Діон» залишений без розгляду, витребувано у відповідача СТОВ «АВС «Діон» оригінал договору оренди землі та стягнуто штраф.

Ухвалою суду від 03.01.2023 у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, на час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.03.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.04.2023 після вирішення клопотання експерта провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

06 червня 2023 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судового експерта №503-23.

Ухвалою суду від 07.06.2023 поновлено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 27.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився приймав участь в справі через адвоката.

В судовому засідання представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та зазначила, що договір ОСОБА_3 не укладався, що було підтверджено нею під присягою під час допиту судом в якості свідка, а отримати оригінал договору не вдалося з причин, що не залежали від волі позивача, який на час реєстрації договору був неповнолітнім та його інтереси представляла мати - 3-я особа ОСОБА_3 . Саме відповідач винен в тому, що оригінал договору не було отримано та експертиза не була проведена, позивачем приймались вичерпні заходи для проведення експертизи та підтвердження вимог, враховуючи поведінку відповідача та норми ст.109 ЦПК України вважала, що судом має бути визнано те, що договір ОСОБА_3 не підписувався, відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави, позивач проти оренди його земельної ділянки відповідачем, який діяв не добросовісно.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечувала зазначила, що відповідач стверджує про підписання договору 3-ю особою, саме мати позивача отримала дозвіл на укладення договору в органах, які забезпечують дотримання прав та інтересів неповнолітніх власників земельних ділянок. 3-я особа підписала договір та після цього він був зареєстрований відповідно до чинного на той час законодавства. Після державної реєстрації права оренди відповідач тривалий час належним чином та добросовісно виконував свої обов`язки за укладеним договором, користувався земельною ділянкою та 3-я особа протягом 5 років отримувала орендну плату та жодних заперечень щодо оренди земельної ділянки сина відповідачу не висловлювала. Відповідач дізнався про наявність спору лише в кінці 2021 року та був здивований діями як позивача так і 3-ї особи. Відповідач намагався врегулювати спір мирним шляхом враховуючи категоричну позицію позивача та 3-ї особи, намагаючись завершити технологічний процес на орендованій земельній ділянці позивача, однак згоди досягнуто не було. Відповідач сплатив призначений судом штраф у зв`язку з ненаданням оригіналу договору оренди, який був втрачений при здійсненні господарської діяльності товариством, тому просила суд врахувати всі обставини справи, останню практику Верховного суду щодо добросовісності дій сторін договору, реальність виконання договору сторонами та відсутність протягом тривалого часу будь-яких заперечень щодо оренди земельної ділянки відповідачем. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

3-я особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитав в якості свідка 3-ю особу встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 успадкував пайовий фонд майна колективу СП КСП «Україна» реорганізованого СТОВАВС «Діон» та земельну ділянку, площею 8,250 га, яка розташована на території Малозахаринської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 серії ВЕІ №701784 та ВЕІ №701783 відповідно.

Відповідно до державного акту на право власності від 06 серпня 2007 року серії ЯЕ № 469935 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер -01-008-0023, площею 8,250 га, яка розташована на території Малозахаринської сільськоїради Солонянського району Дніпропетровської області.

27 серпня 2012 року ОСОБА_3 згідно розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації №Р-459/0/4-12 отримано дозвіл на укладення договору оренди земельної ділянки площею 8,250 га, яка розташована на території Малозахаринської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та власником якої її малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключно в інтересах малолітнього ОСОБА_4 права якого не будуть порушені.

13 липня 2016 року ОСОБА_3 згідно розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації №Р-200/0/226-16 отримано дозвіл на вирішення питань, пов`язаних з користуванням земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,250 га, яка розташована на території Малозахаринської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області , кадастровий номер -01-008-0023, яка належить її неповнолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключно в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 права якого не будуть порушені, підписувати відповідні договори оренди, суборенди, вносити зміни та доповнення у вищезазначені договори, одержувати орендну плату за орендовану земельну ділянку.

Згідно договору оренди землі уповноважена особа орендодавця ОСОБА_3 згідно розпорядження Солонянської районної державної адміністрації №Р-200/0/226-1 представляє інтереси свого сина ОСОБА_4 надає, а орендар СТОВ АВС «Діон» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться належить орендодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №5394 від 24.11.2006. в оренду передається земельна ділянка загальною площею 8,250 га, в тому числі рілля 8,250 га, яка знаходиться на території Малозахаринської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:008:0023 Договір укладається на 15 (п`ятнадцять) років. Орендна плата справляється у грошовій формі і має бути не менше 3 (трьох) відсотків вартості земельної ділянки (паю) і складає 8334 грн. Договір зі сторони орендодавця підписаний уповноваженою особою - ОСОБА_3 , зі сторони орендаря - директором ТОВ АВС «Діон» Нечаєм О.О.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.12.2016 ОСОБА_5 як уповноваженою особою 27.12.2016 зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0023, площею 8,25 га за адресою: Дніпропетровська обл., Солонянський р., с/рада Малозахаринська, на підставі договору оренди землі б/н, виданого 20.11.2016 СТОВ «АВС «Діон»/Кушнір О.О. на 15 років з правом пролонгації, орендар СТОВ «АВС «Діон».

ОСОБА_3 в березні 2017 року складався та направлявся лист з повідомленням про вручення відповідачу, який відповідачем не отриманий.

Позивачем в жовтні 2021 року також було направлено листа відповідачу, який також не був отриманий відповідачем.

Згідно повідомлення Дніпровської військової адміністрації від 30.06.2022 №1-50-1238/0/290-22 на ухвалу суду про витребування договору оренди землі б/н виданого 20.11.2016 надати його не має можливості, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить інформацію зі сканованими копіями документів, які були підставою для здійснення реєстраційних дій, серед яких наявна сканована копія договору оренди землі від 20.11.2016.

Сканована копія договору оренди землі містить дату договору - 20.11.2016, в іншому відповідає наданій позивачем копії без дати договору, зокрема відомостям щодо підписантів договору.

Допитана в якості свідка третя особа - ОСОБА_3 в суді пояснила, що з директором СТОВ «АВС «Діон» Гузем В.Г. має складні стосунки, разом з тим, щодо оренди земельної ділянки належної сину перемови вела виключно з директором відповідача. Вона декілька разів отримувала дозвіл РДА на укладення договору оренди земельної ділянки, однак жодного разу так і не підписала договір, кожного разу при укладенні договору умови щодо строку оренди земельної ділянки її як законного представника сина не влаштовували, згоди щодо строку оренди жодного разу досягнуто не було. Дозвіл в РДА отримувала саме для укладення договору оренди з відповідачем, але не досягши згоди щодо строку оренди, відповідач користувався належною сину земельною ділянкою за усною домовленістю з нею, як законним представником сина. Вона як законний представник власника отримувала орендну плату у погоджених розмірах та строки, як після отримання першого розпорядження РДА в 2012 році, так і після другого розпорядження РДА в 2016 році. Враховуючи, що має трьох неповнолітніх дітей, навіть без укладеного договору отримувала орендну плату від відповідача оскільки він фактично користувався земельною ділянкою. Однак, враховуючи, що в 2020 році син став повнолітнім вважала, що саме він має розпоряджатись належною йому земельною ділянкою, зокрема і забрати свою власність у відповідача. Всі її дії і вчинки були в інтересах дітей.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Отже, правочин є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначають Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Отже, законом визначено, що такий двосторонній правочин, як договір оренди землі вчиняється в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Позивач посилався на те, що його мати, як законний та уповноважений на підписання договору оренди землі представник, не підписувала договору оренди від 20.11.2016 умовами якого визначено передання в оренду належної йому земельної ділянки на 15 років, відповідач наполягав на підписанні 3-ю особою договору оренди у зв`язку з чим за клопотанням представника позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу.

Судом приймались вичерпні заходи для витребування оригіналу договору оренди землі від 20.11.2016, зокрема і примірника відповідача, до відповідача СТОВ «АВС «Діон» застосовувались заходи процесуального примусу, директором СТОВ «АВС «Діон» суду надано письмове пояснення щодо підстав невиконання ухвали суду про витребування примірника договору оренди відповідача, такою підставою директором зазначено втрату оригіналу договору.

Згідно повідомлення про неможливість надання висновку судового експерта №503-23 у цивільній справі №192/1938/21 мотивом неможливості надання висновку експертом зазначено невиконання клопотання в частині надання на дослідження оригіналу досліджуваного документу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даній справі доказуванню підлягає наявність волевиявлення законного представника неповнолітнього власника земельної ділянки на укладення договору оренди земельної ділянки з відповідачем та підписання спірного договору від 20.11.2016.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи повідомлення про неможливість надання висновку судового експерта №503-23, належних та допустимих доказів непідписання 3-ю особою - матір`ю позивача ОСОБА_3 , як уповноваженою особою орендодавця, договору оренди землі 20.11.2016 позивачем суду не надано, а показання 3-ї особи як свідка в цій частині є недопустимими доказами.

Справжність підпису 3-ї особи на договорі оренди землі від 20.11.2016 позивачем не спростована, тому підстави вважати, що договір у письмовій формі не вчинений у суду відсутні.

Крім того, відповідно до ч.1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про оренду землі» відповідно до ст. 15 якого до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, строк дії договору та орендна плата із зазначенням її розміру, індексації форм платежу, строків, порядку внесення і перегляду тощо.

Позивач посилається на те, що мати - 3-я особа ОСОБА_3 не досягла згоди з відповідачем на укладення договору оренди на 15 років, наявність волевиявлення у матері було на укладення договору оренди з відповідачем до його повноліття, тобто на 4 роки

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на час укладення спірного договору, при передачі земельних сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Отже, законом визначений мінімальний строк договору оренди, який для земель сільськогосподарського призначення не може бути меншим 7 років, укладення договору на менший строк виводить сторони такого договору з поля правового регулювання таких відносин.

Судом в даній справі беззаперечно встановлено, що 3-я особа двічі отримувала дозвіл на укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки, яка належить її сину - позивачу у справі, в 2012 році та в 2016 році та з часу отримання сином земельної ділянки у власність саме вона розпоряджалась земельною ділянкою, передавала землю у користування відповідача.

Сторонами не заперечується також те, що фактично відповідач орендував земельну ділянку, належну позивачу з дозволу 3-ї особи, з часу набуття позивачем права власності на неї, та сплачував за це орендну плату, яка приймалась матір`ю позивача.

Отже, дії 3-ї особи як уповноваженого представника власника земельної ділянки свідчили про намір досягти певних цивільно-правових результатів, передати земельну ділянку в оренду на певний строк, отримавши за це плату. При цьому судом враховано, що визначений договором від 20.11.2016 року строк оренди в 15 років повністю узгоджується з нормативним регулюванням строку оренди, як мінімальним так і максимальним, визначеним законом України «Про оренду землі».

Верховним судом в постановах у справах №126/2200/20 від 14.12.2022, №179/2192/19 від 22.05.2023, №607/16519/21 на яку посилався і представник відповідача, було зроблено правові висновки щодо застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), які відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом при вирішенні даної справи.

Так, Верховним судом зазначено, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» («ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці»). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Отже, якщо особа, яка має право, зокрема, на укладення договору оренди в інтересах неповнолітнього сина, своєю поведінкою (отриманням двічі розпорядження про дозвіл на укладення договору оренди, відсутністю реальних заперечень користування відповідачем земельною ділянкою) дала зрозуміти, що передає відповідачу в користування належну неповнолітньому сину земельну ділянку, отримує за це орендну плату без зауважень, то така особа та особа в інтересах якої вчинено ці дії є пов`язаними таким рішенням і не вправі його змінити згодом, оскільки мати позивача на час виникнення правовідносин сторін була уповноважена на укладення договору оренди та діяла в інтересах неповнолітнього сина. Спроба власника після повноліття змінити прийняте уповноваженим представником рішення, суперечить попередній поведінці його уповноваженого представника і не може спростовувати наявних договірних відносин, тому має наслідком продовження дії договору на визначених договором умовах, зокрема, умовах щодо строку користування відповідачем земельною ділянкою.

Враховуючи встановлені під розгляду справи обставини виконання договору обома сторонами, зазначене спростовує доводи позивача щодо відсутності волевиявлення на укладення договору та виключає кваліфікацію такого договору як неукладеного.

Третя особа відповідно розпорядження голови Солонянської райдержадміністрації від 13.07.2016 №Р-200/0/226-16 діяла в інтересах неповнолітнього позивача ОСОБА_4 про що також свідчить визнання нею факту отримання орендної плати за земельну ділянку до повноліття сина, права та інтереси позивача не були порушені укладеним договором оренди, тому підстави для витребування земельної ділянки у відповідача, на думку суду відсутні.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем права позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлення судом суперечливої поведінки уповноваженого представника власника земельної ділянки - 3-ї особи ОСОБА_3 , яка після повноліття сина стала заперечувати наявність орендних відносин з відповідачем, те, що єдиною підставою для припинення орендних відносин з відповідачем позивачем визначено досягнення ним повноліття та відсутність безпосередніх домовленостей, суд вважає, що права позивача відповідачем порушені не були, позов заявлено безпідставно. Позивачу необхідно відмовити як в задоволенні основних вимог - усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, так і в задоволенні похідних вимог - скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію договору оренди землі.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в позові суд відмовляє, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію договору оренди землі - відмовити в повному обсязі.

Судові витраті покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.08.2023.

Позивач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - ОСОБА_1 , адвокат, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон», , місцезнаходження: 52400, Дніпропетровська область, смт Солоне, вул. Задернюка, буд. 253, корп. А.

Представник відповідача - Воронько Олена Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адвокат АБ «ВОРОНЬКО», місцезнаходження: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.57 оф.406.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тітова