№ провадження 2-з/646/6/2023
Справа № 646/1142/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову до відкриття провадження у справі

29 березня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в особі судді Клімової С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом

- накладення арешту та заборони користування на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volksvagen Golf, 1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Обґрунтовуючи свою заяву тим, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за № 646/1525/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спірного автомобіля сумісною власністю, поділ спільного майна та стягнення грошей. Спірний автомобіль було зареєстровано на ОСОБА_3 .. В ході розгляду вище вказаної справи заявнику стало відомо, що автомобіль було продано ОСОБА_2 та оформлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та закріплено номерний знак НОМЕР_1 . Заявник зазначає, що має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу автомобіля № 6342/2023/3675771 від 25.02.2023 року, тому вважає що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в подальшому, тому звернувся до суду з даною заявою.

28.03.2023 року дану заяву передано в провадження судді Клімової С.В..

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України передбачено вичерпний перелік видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

За положеннями п. п. 1, 2 та 3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії , встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

З наданої копії відповіді на адвокатський запит за № 31/20-764 від 06.03.2023 року вбачається, що станом на 02.03.2023 року легковий автомобіль марки Volksvagen Golf, 1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований 25.02.2023 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . На транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та закріплено номерний знак НОМЕР_1 на підставі договору купівлі продажу автомобіля № 6342/2023/3675771 від 25.02.2023 року ( а.с. 4-6).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи, що спірне майно, право на яке на його думку мав заявник, відчуджено на користь ОСОБА_2 , - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він планує звернутися до суду.

Тому в даному випадку застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони користування, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Що стосується вимоги заявника щодо зобов`язання поставити даний автомобіль на зберігання на платну охороняєму стоянку, суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки заявником не вказано на яку саме стоянку необхідно поставити автомобіль та хто із сторін буде сплачувати витрати.

У відповідності до ч.7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи викладене, підстав для застосування зустрічного зобов`язання, у відповідності до ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає, з урахуванням природи спірних відносин, що виникли між сторонами, способу забезпечення позову, наявності зареєстрованого у заявника місця проживання та відсутності у суду даних про вчинення ним дій щодо зловживання наділеними процесуальними правами та дій спрямованих на відчуження належного майна або інших дій, які можуть свідчити про наміри заявника утруднити або унеможливити виконання судового рішення у випадку відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volksvagen Golf, 1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заборонити будь яким особам користування транспортним засобом, а саме: автомобілем марки Volksvagen Golf, 1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали одночасно з направленням заявнику направити до державної виконавчої служби для негайного виконання та заінтересованим особам.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України, суд роз`яснює заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Згідно з ч.11 ст. 153 ЦПК оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що у відповідності до положень ч.4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.В. Клімова