Справа № 344/6595/23
Провадження № 2/344/1963/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2023 позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року включно у розмірі 85 100,00 грн.

Позов мотивувала тим, що з 13.05.2010 до 07.08.2020 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.06.2020 у справі №344/3498/20 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з позивачем. Згідно з заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2020, стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 02.07.2020 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . Однак, відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо матеріального забезпечення доньки, сплату аліментів у визначеному рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2020 розмірі не здійснює, не бере безпосередньої участі у вихованні та утриманні дитини, в результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року у загальній сумі 85 100,00 грн., з яких 23 000,00 грн. заборгованість за 2020 рік; 27 600,00 грн. заборгованість за 2021 рік; 27 600,00 грн. заборгованість за 2022 рік; 6 900,00 грн. заборгованість за січень-березень 2023 року. Розрахунок пені наведено у позовній заяві та загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дочки за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року включно станом на 18.04.2023 становить 480 884,00 грн., з яких 224 434,00 грн. за період березень-грудень 2020 року, 176 939,00 грн. за 2021 рік, 76 199,00 грн. за 2022 рік та 3 312,00 грн. за період січень-березень 2023 року.

Також позивач зазначає, що загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року перевищує сукупний розмір заборгованості, на яку така пеня нараховується, а тому за вказаний період з відповідача на її користь просить стягнути неустойку (пеню) у загальній сумі 85 100,00 грн. (а.с.1-7).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.04.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

Ухвалою суду від 21.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, 12.06.2023 представник позивача - адвокат Остап`юк М.В. подала заяву, відповідно до якої просила розгляд вказаної цивільної справи провести у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, в тому числі через сайт "Судова Влада". Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 12.06.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції від 15.12.2010 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за №2478. Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 25.06.2020 у справі №344/3498/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.05.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №540 - розірвано, неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.12-13).

Згідно з заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, у цивільній справі №344/3500/20 стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вказаного рішення суду від 02.07.2020, 02.07.2020 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць (а.с.14).

16.07.2020 старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Матієшин Наталією Дмитрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62572492 з виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським міським судом 02.07.2020, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць (а.с.15).

Відповідно до супровідного листа ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 16.07.2020 №93283, зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2020 надіслано ОСОБА_2 .

Також, у межах даного виконавчого провадження № 62572492 державним виконавцем Матієшин Н.Д. неодноразово здійснювався виклик ОСОБА_2 , що підтверджується копіями викликів державного виконавця.

На підтвердження наявної у відповідача заборгованості по сплаті аліментів позивачем представлено суду розрахунок із сплати аліментів згідно виконавчого листа від 02.07.2020, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментні платежі, відповідно до якого сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 11.04.2023 за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року становить 85 100,00 грн., з яких 23 000,00 грн. заборгованість за 2020 рік; 27 600,00 грн. заборгованість за 2021 рік; 27 600,00 грн. заборгованість за 2022 рік; 6 900,00 грн. заборгованість за січень-березень 2023 року (а.с.21).

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

На підставі ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №362/4462/16-ц, відповідно до якого, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Судом встановлений факт неналежного виконання ОСОБА_2 аліментних зобов`язань за період з 06 березня 2020 року по 31 березня 2023 року.

Таким чином, оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені), передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі N 569/14819/19 (провадження N 61-1586св20) зазначено, що: "правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18)".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі N 711/679/21 (провадження N 61-18434св21) зазначено, що при застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Наведене узгоджується з правовими висновками у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 березня 2023 року в справі N 4611/7406/18 (провадження N 61-2009св22).

Позивачем здійснено розрахунок пені за несвоєчасну оплату аліментів - за березень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 1113 = 25 599,00 грн.; за квітень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 1083 = 24 909,00 грн.; за травень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 1053 = 24 219,00 грн.; за червень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 1022 = 23 506,00 грн.; за липень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 991 = 22 793,00 грн.; за серпень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 960 = 22 080,00 грн.; за вересень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 930 = 21 390,00 грн.; за жовтень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 899 = 20 677,00 грн.; за листопад 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 869 = 19 987,00 грн.; за грудень 2020 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 838 = 19 274,00 грн.; за січень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 807 = 18 561,00 грн.; за лютий 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 779 = 17 917,00 грн.; за березень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 748 = 17 204,00 грн.; за квітень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 718 = 16 514,00 грн.; за травень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 687 = 15 801,00 грн.; за червень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 657 = 15 111,00 грн.; за липень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 626 = 14 398,00 грн.; за серпень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 595 = 13 685,00 грн.; за вересень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 565 = 12 995,00 грн.; за жовтень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 534 = 12 282,00 грн.; за листопад 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 504 = 11 592,00 грн.; за грудень 2021 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 473 = 10 879,00 грн. За січень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 442 = 10 166,00 грн.; за лютий 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 414 = 9 522,00 грн.; за березень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 383 = 8 809, 00 грн.; за квітень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 353 = 8 119,00 грн.; за травень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 322 = 7 406,00 грн.; за червень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 292 = 6 716,00 грн.; за липень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 261 = 6 003,00 грн.; за серпень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 230 = 5 290,00 грн.; за вересень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 200 = 4 600,00 грн.; за жовтень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 169 = 3 887,00 грн.; за листопад 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 139 = 3 197,00 грн.; за грудень 2022 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 108 = 2 484,00 грн. За січень 2023 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 77 = 1 771,00 грн.; за лютий 2023 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 49 = 1 127,00 грн.; за березень 2023 року - 2 300,00 грн. х 1% = 23.00 грн. х 18 = 414, 00 грн.

З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що він проведений правильно, загальний розмір неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, починаючи з 06 березня 2020 року по 31 березня 2023 року, станом на 18.04.2023, становить 480 884,00 грн., з яких 224 434,00 грн. за період березень-грудень 2020 року, 176 939,00 грн. за 2021 рік, 76 199,00 грн. за 2022 рік та 3 312,00 грн. за період січень-березень 2023 року.

Водночас, за положенням ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що може бути стягнутий за рішенням суду, не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, а тому заявлений позивачем до стягнення розмір пені, що дорівнює сумі заборгованості по аліментам за вказаний період у розмірі 85 100, 00 грн., є законним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач достовірно знав про наявне в нього зобов`язання зі своєчасної сплати аліментів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою ст.196 СК України, а тому з останнього слід стягнути 85 100, 00 грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1073, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 85 100 (вісімдесят п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача - адвокат Остап`юк Мирослава Василівна, РНОКПП: не відомо, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення складено в повному обсязі складено 16.06.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.