Номер провадження: 22-ц/813/5836/23
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І. дослідивши апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - Мацалишенко Анастасії Сергіївни на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що 07.10.2021 року його було звільнено з роботи начальника поїзда (пасажирського) вагонного депо Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», на підставі п.18 підпункту «в» умов контракту від 06.08.2018 року №129, п.8 ст. 36 КЗпП України, про що складено наказ (розпорядження) №838/ОС від 05.10.2021 року. Вищезазначений наказ позивач вважає незаконним, таким що підлягає скасуванню. Відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України: підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. У відповідності до п.18 підпункту «в» умов контракту від 06.08.2018 року №129: цей контракт припиняється у разі несвоєчасного оформлення проїзних документів пасажирам. В наказі про звільнення №838/ОС від 05.10.2021 року зазначається, що провідник пасажирського вагона ОСОБА_2 , яка обслуговувала вагон №08 допустила порушення заповнення бланку форми ЛУ-72/УЗ, а саме запис про пасажира, якому начальник поїзда оформив проїзд від ст. Одеса до ст. Львів по квитанції ф ГУ-57 № АЄ 987192, внесено не одразу після відправлення зі ст. Одеса, а після ст. Хмельницький, що є порушенням вимог «Інструкції про порядок обліку перевезених пасажирів та витрат постільної білизни», затвердженої наказом Укрзалізниці 25.02.2009 №124-Ц. Аналогічні допущені порушення зазначені в наказі в діях провідника вагону №09 ОСОБА_3 по квитанції ф ГУ №АЄ 897193. Також, в наказі зазначено, що провідники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внесли несвоєчасно інформацію про пасажирів до бланків ф. ЛУ-72/УЗ, якими було оформлено проїзд за квитанціями ф. ГУ-57 від ст. Одеса до ст. Львів, з чого відповідач зробив висновок, що позивач виписав вищезазначені квитанції (ГУ-57), також несвоєчасно. Відповідач зазначив в наказі, що при обході поїзда на дільниці від ст.Роздільна до ст. Подільськ

начальник поїзда перевіряв бланки ф. ЛУ-72/УЗ, про що свідчить його особистий підпис, але зауважень з цього приводу у бланках не було зроблено, та не було внесено змін, що є порушенням вимог п. 4.7 «Інструкції начальника пасажирського поїзда», затвердженої наказом Укрзалізниці від 27.04.2012 №158-Ц, в частині перевірки начальником поїзда під-час обходу прицільності заповнення бланків ф. ЛУ-72, та має натяк на те, що ним були несвоєчасно виписані квитанції на проїзд пасажирів ф. ГУ-57. Тобто, висновки відповідача зроблені лише на припущеннях, та є недоведеними. Відповідно до п.п. 24.1 та 24.4 «Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті», затвердженого наказом від 30.05.2013 №331/137 Міністерства інфраструктури України та Міністерства доходів і зборів України: для оформлення послуг, доплат і зборів, передбачених чинним законодавством, використовуються такі форми бланків: квитанція, код ГУ-57, - для оформлення стягнення готівкою плати за перевезення вантажів та пов`язані з перевезеннями послуги, оформлення у поїзді надлишку ручної поклажі, проїзду пасажира або переходу пасажира у вагон вищої категорії. Квитанція видається пасажиру після оплати ним вартості послуги, а корінець залишається у касира (начальника поїзда, провідника) для звітності. Саме такі документи (квитанції ГУ-57) були вчасно та згідно зі своїми посадовими обов`язками виписані позивачем, як проїзні документи, для посадки в вагони поїзду пасажирів. Квитанції ГУ-57, провідниками вагонів 08 та 09, відповідно до їх посадових обов`язків здійснюється заповнення бланків ф.ЛУ-72. Те, що позивач вчасно виконав свої обов`язки, також підтверджується протоколом від 17.09.2021 №ПКВЧД-3-16/408 наради при начальнику пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна, в якому самим відповідачем встановлено: провідники пасажирських вагонів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомили в своїх поясненнях, що після відправлення поїзда зі ст. Одеса-Головна, які вони обслуговували, прийшли пасажири з квитанціями ф-ГУ-57, які були оформлені начальником поїзда ОСОБА_1 . Квитанції були виписані від ст. Одеса до ст. Львів. До аналогічних висновків прийшла Первинна профспілкова організація незалежної профспілки працівників пасажирського вагонного депо Одеса-Головна, що підтверджується витягом з протоколу від 29.07.2021 №26 профспілки. Протоколом встановлено, що час оформлення чеку РРО про надання послуги або не оформлення його зовсім не може свідчити про час оформлення начальником поїзда квитанцій на здійснення поїздки пасажирам ф. ГУ-57, які дають їм право проїзду. Так, оформлення чеку РРО про надання послуги оформлення проїзного документу ручним способом перед прибуттям поїзда до кінцевої станції, а не під-час оформлення квитанцій на проїзд пасажирам є фінансовим порушенням, однак не може бути істотним доказом і не дає підстав вважати, що квитанції ф. ГУ-57 були оформлені не вірно, та не вчасно. Профспілка при одноголосному голосуванні «за» постановила, що доцільних підстав для вжиття заходів дисциплінарного впливу у вигляді дострокового розірвання контракту, відповідно до п. 18 підпункту «в», за несвоєчасне оформлення проїзних та перевізних документів пасажирам, з начальником поїзда (пасажирського) ОСОБА_1 немає, тому профспілка не дала згоди на дострокове розірвання контракту з начальником поїзда ОСОБА_1 . Враховуючи те, що рішення профспілки про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем аргументоване та містить посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника, наказ про звільнення позивача є незаконним. Нормативно позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наступним: п.8 ст. 36, ч.7 ст. 43, ст.ст. 235, 237-1, 252 КЗпП України, ст. 39, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Рішенням Суворовського районного суду від 10.02.2023 року позовні вимоги було задоволено частково. Скасовано наказ (розпорядження) начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №838/ОС від 05.10.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи начальника поїзда (пасажирського) вагонного депо Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

на підставі п.18 підпункту «в» умов контракту від 06.08.2018 року №129, п.8 ст. 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника поїзда (пасажирського) вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Стягнено з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.10.2021 року по 10.02.2023 року в сумі 250 362,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч триста шістдесят дві гривні 00 копійок), з послідуючим утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів; та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок). Стягнено з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави судовий збір у розмірі 2724,00 грн. (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - Мацалишенко Анастасія Сергіївна звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати, судові витрати покласти на позивача. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей та професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Разом з тим, апелянт зазначає, що судом також не враховано вичерпний перелік підстав до яких при розірванні трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, необхідна згода первинної профспілкової організації, до яких, в свою чергу, не відноситься звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України, згідно якої було розірвано трудовий договір з позивачем, а тому наявність згоди первинної профспілкової організації на звільнення позивача не передбачена законодавством. Також, на думку апелянта, судом не враховано, що воєнний стан на території України впроваджено Указом Президента України № 64/2022 24.02.2022 року та, в свою чергу, ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року, тож період з 01.02.2022 року по 15.03.2022 року не може враховуватися без виключення святкових днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено 10.02.2023 року, повний текст складено 15.02.2023 року, апеляційну скаргу направлено безпосередньо на адресу Одеського апеляційного суду засобами поштового зв`язку лише 09.04.2023 року, тобто із пропуском строку апеляційного оскарження. Разом з тим, до апеляційної скарги було долучено відповідне клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, згідно якого, останній повідомляє, що в судовому засідання під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення присутнім не була, копію повного тексту отримала лише 22.03.2023 року, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти.

Враховуючи пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки апеляційна скарга була направлена безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з метою перевірки наведених апелянтом підстав пропуску строку, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та витребування матеріалів справи № 523/19515/21 з Суворовського районного суду м. Одеса для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

При цьому, слід зазначити, що апелянтом у відповідності до положень п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в повному обсязі, що підтверджується долученою до матеріалів апеляційної скарги квитанцією.

Таким чином, апеляційна скарга не відповідає в повній мірі вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - Мацалишенко Анастасії Сергіївни на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди- залишити без руху.

Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеса матеріали цивільної справи № 523/19515/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк