Справа № 453/233/23
№ провадження 2-з/453/9/23
У Х В А Л А

22 серпня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Курницької В.Я., за участі секретаря судового засідання Трембач М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни про усунення перешкод в користуванні майном та визнання відсутності права іпотеки, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Сколівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа № 453/233/23 (провадження № 2/453/210/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни про усунення перешкод в користуванні майном та визнання відсутності права іпотеки.

До звернення з вказаним позовом ОСОБА_2 звернулась до Сколівського районного суду Львівської області з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення до суду шляхом накладення арешту на належне їй майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 949,4 кв.м., житловою площею 454,8 кв.м., та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,38 га, кадастровий номер :01:018:0094, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - задоволено. Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 949,4 кв.м., житловою площею 454,8 кв.м., належний на праві приватної власності ОСОБА_2 . Накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,38 га, кадастровий номер :01:018:0094, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належну на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 липня 2023 року у справі № 453/179/23 (провадження № 22-ц/811/791/23) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 залишено без задоволення, ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2023 року залишено без змін.

10 серпня 2023 року до Сколівського районного суду Львівської області від відповідача - ОСОБА_1 - надійшла заява про зустрічне забезпечення, в якій заявник просить суд застосувати зустрічне забезпечення позову, а саме забезпечити відшкодування збитків ОСОБА_1 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову, шляхом зобов`язаня позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі не менш як 216 943, 63 грн. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що внаслідок застосованого ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2023 року забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, ОСОБА_1 , як іпотекодержатель, не може задовільнити свої законні вимоги шляхом звернення стягнення на майно, яке є предметом договору іпотеки від 11 жовтня 2017 року. Заявник наголошує, що у випадку продажу майна, яке є предметом договору іпотеки, відповідач могла б продати вказане майно в рахунок погашення зобов`язання боржника за основним зобов`язанням за ціною щонайменше 3 090 727, 00 грн. З огляду на середню тривалість розгляду та вирішення цивільних справ, а також беручи до уваги процентні ставки за депозитами в Україні, розмір доходу який би відповідач могла отримати за депозитом від вказаної суми за 6 місяців, становив би 216 943, 63 грн. Саме цю суму відповідач вважає своїми збитками у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 серпня 2023 року головуючим суддею для розгляду заяви визначено Курницьку В.Я.

У зв`язку із перебуванням судді Курницької В.Я. у щорічній відпустці, заяву про зустрічне забезпечення передано судді 21 серпня 2023 року.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 453/179/23 (провадження № 2-з/453/2/23), суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно з 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. При цьому розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

З аналізу вказаних положень слідує, що зустрічне забезпечення застосовується з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову; зустрічне забезпечення завжди носить майновий характер, що полягає в необхідності вчинення позивачем активних дій майнового характеру, спрямованих на фінансове забезпечення покриття можливих збитків, завданих забезпеченням позову. Як правило, зустрічне забезпечення здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. І лише якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення може бути здійснене в інший майновий спосіб (до прикладу, наданням гарантії, поруки, іншого фінансового забезпечення, вчиненням інших дій щодо усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову). Зустрічне забезпечення, яке повинен здійснити (виконати) позивач, завжди визначається судом у певному розмірі та має бути здійснене (виконане) позивачем в строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо (ч. 11 ст. 154 ЦПК України).

Ухвала про відмову в зустрічному забезпеченні не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Правовий висновок щодо неможливості апеляційного оскарження ухвали про відмову в зустрічному забезпеченні окремо від рішення суду міститься у постанові ВС від 17 березня 2021 року по справі № 439/1347/19.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, а невжиття заходів як забезпечення позову, так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст. ст. 76-81 ЦПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі. Крім того, за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкового зустрічного забезпечення позову, визначених положеннями ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідач не навів.

Суд наголошує на праві відповідача звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, спричинених забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. При цьому, саме наявність доказів можливого ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, цивільне процесуальне законодавство пов`язує із необхідністю застосування зустрічного забезпечення позову. Натомість, заявником не надано доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити чи унеможливити майбутнє відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а вжиті судом заходи забезпечення позову, не мають наслідком погіршення стану майна, яке є предметом іпотеки, чи знецінення такого.

Отже, враховуючи зміст правовідносин, що виникли між сторонами, з огляду на обраний вид забезпечення позову, а також те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими ч. 3 ст. 154 ЦПК України пов`язує обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення позову, або будь-яких сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-153, 154, 247, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни про усунення перешкод в користуванні майном та визнання відсутності права іпотеки, - відмовити.

Ухвала суду, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.Я.Курницька