Справа № 758/3339/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року суддя Подільського районного суду м. Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду Соціального страхування, третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У провадження Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду Соціального страхування, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності її залишення без руху, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлена дві вимоги немайнового характеру, та одна вимога майнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, в силу закону позивач звільнений від сплати судового збору щодо вимоги немайнового характеру, а саме про поновлення на роботі, та судовий збір за стягнення моральної шкоди останнім сплачений.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18, зроблено висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір в частині середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Так, у відповідності до п. 1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1073,60 грн.

З огляду на положення наведених норм законів, позивачу за позовну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Судовий збір у розмірі 1073,60 грн необхідно перерахувати за наступними реквізитами для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Поділ. р-н/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0026008;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Подільський районний суд міста Києва, код ЄДРПОУ суду.

При цьому, позивач повинен надати суду платіжний документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом сплати належного судового збору в порядку та розмірах визначених Законом України «Про судовий збір» з долученням платіжного документу до матеріалів справи.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду Соціального страхування, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН