Номер провадження 2/756/922/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача та третьої особи ОСОБА_2 - Зубко А.О. ,

третьої особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїси Семенівни про розірвання договору довічного утримання та розірвання договору про зміну набувача в договорі довічного утримання, визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Бутка Д.Г. 28 липня 2021 року звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 01 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С.; розірвати договір про заміну набувача в договорі довічного утримання від 03 листопада 2011 року, що був укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником частини квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що він є людиною похилого віку, за своїм фізичним станом потребує стороннього догляду та допомоги, а також його дружина ОСОБА_2 потребувала хірургічного втручання, а грошових коштів не вистачало, прийняли рішення укласти договір довічного утримання (догляду).

01 квітня 2010 року позивачем укладено договір довічного утримання (догляду) зі ОСОБА_7 , за умовами якого позивач передав у власність набувача 1/2 частину квартири. В свою чергу, набувач зобов`язалася забезпечувати утриманням (доглядом) довічно на умовах укладеного Договору.

Аналогічний договір 01 квітня 2010 року укладено між дружиною ОСОБА_2 зі ОСОБА_7 .

В подальшому, 03 листопада 2011 року між позивачем, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір про заміну набувача в договорі довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_8 набув статусу набувача частини квартири за Договором.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Відбулась заміна набувача за договором довічного утримання (догляду) на доньку померлого ОСОБА_5 .

Посилаючись на ту обставину, що набувач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, систематично виникає заборгованість зі сплати за комунальні послуги, через що позивач вимушено сплачує борг, несвоєчасно та не в повному обсязі набувач сплачує послуги за домофон та Інтернет, не здійснює догляд за позивачем, між сторонами виникли неприязнені стосунки, спілкування стосується виключно сплати щомісячних платежів, відповідач не сплачує індексацію щомісячних платежів на утримання, не забезпечує необхідні потреби позивача, вважає це істотне порушення умов договору на підставі чого, просить суд розірвати.

Після збільшення розміру заявлених позовних вимог в редакції від 08 грудня 2022 року представник позивача Зубко А.О. просить суд: розірвати договір довічного утримання (догляду) від 01 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С.; розірвати договір про заміну набувача в договорі довічного утримання від 03 листопада 2011 року, що був укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С.; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по частці на підставі рішення Оболонського районного суду м.Києва справа 756/12313/18; скасувати заборону відчуження.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29 липня 2021 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 05 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року судом постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.

11 жовтня 2021 року від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що разом із матір`ю ОСОБА_6 , а також третьою особою ОСОБА_9 у повному обсязі та своєчасно сплачують комунальні послуги, усі необхідні платежі. Після смерті батька ОСОБА_8 - ОСОБА_5 розрахувалась з ОСОБА_1 за виниклу заборгованість та стала правонаступником по договору довічного утримання, про що не заперечував позивач у відповідній заяві від 17 листопада 2017 року, яка була нотаріально посвідчена. Відповідач зауважує, що при підписанні договору у 2010 році ОСОБА_1 отримав одноразове грошове забезпечення у розмірі 51000 грн, в подальшому від ОСОБА_8 також додатково отримав 3000 грн. Вважає суб`єктивним твердження позивача ОСОБА_1 про наявність між сторонами неприязних стосунків неправдивими. Своєчасно й у повному обсязі вона сплачує усі необхідні виплати, кожного місяця грошове забезпечення у визначеному в договорі розмірі 500 грн, й щомісячно комунальні послуги на що надано квитанції про нарахування та оплату послуг та зведені таблиці. До лютого 2020 року позивач сам сплачував комунальні послуги, після того, як виникла заборгованість, її повністю сплатили набувачі й прийнято рішення про проведення оплати за комунальні послуги самостійно. Також позивачу сплачувались суми індексації щомісячного утримання в підтвердження чого надають квитанції.

Від третьої особи ОСОБА_9 22 жовтня 2021 року надійшли до суду письмові пояснення в яких просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідачем та ним у повному обсязі відбувається виконання умов укладених договорів, поточні щомісячні нарахування за усі комунальні послуги сплачуються у повному обсязі. На всі вимоги позивача своєчасно реагують.

Від відповідача ОСОБА_5 03 листопада 2021 року надійшли додаткові пояснення з квитанціями про сплату комунальних послуг.

25 листопада 2021 року від представника позивача - адвоката Бутка Д.Г. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляд справи з можливістю врегулювання спору мирним шляхом.

19 січня 2022 року відповідач ОСОБА_5 надіслала суду додаткові пояснення із скерованою на адресу позивача пропозицією про врегулювання спору шляхом збільшення розміру щомісячного грошового забезпечення до 1000,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 через повторну неявку залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року, в якій усунуто описку ухвалою суду від 02 червня 2022 року, ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 17 січня 2022 року скасовано. Матеріали справи направлено для подальшого розгляду.

Протоколом передачі справи раніше визначеному судді 15 червня 2022 року справу передано судді Шролик І.С.

В підготовчому судовому засіданні від представника позивача - адвоката Зубко А.О. надійшли додаткові пояснення, в яких зауважує, що відповідачем не здійснюється індексація щомісячного грошового утримання, через значне подорожчання й інфляцію гривні, розмір грошового утримання 500,00 грн. не забезпечує нормальний рівень майнового стану позивача. З урахуванням індексу інфляції вважає щомісячний розмір утримання має становити 1166,00 грн. Вважає, що відповідачем не підтверджено належне виконання умов укладеного договору. З наданих відповідачем квитанцій неможливо встановити коли та ким здійснювалися оплати. З досліджених квитанцій, наданих відповідачем вбачається наявність щомісячних заборгованостей зі сплати комунальних послуг. Відповідач не здійснював належним чином оплату за інтернет і телефон, що доводиться квитанціями. Також представник позивача зазначає, що відповідач не здійснює догляд за позивачем не відвідує його, не цікавиться станом його здоров`я, не бере участь у його житті, не піклується. Позивач не може оформити собі соціальну допомогу, яку не надає відповідач, через наявність оскаржуваного договору. Додані виписні епікризи з історії хвороби позивача.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22 вересня 2022 року.

Від завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори 17 серпня 2022 року надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року за клопотанням представника позивача - адвокат Зубко А.О. залучено до участі у справі співвідповідача - ОСОБА_6 . Розгляд справи повернуто до стадії підготовчого провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20 грудня 2022 року.

Від представника позивача - адвоката Зубко А.О. 08 грудня 2022 року надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог із додатковими поясненнями.

Відповідач ОСОБА_6 06 січня 2023 року надала суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог посилаючись на ту обставину, що нею та її донькою після смерті чоловіка ОСОБА_8 в повному обсязі своєчасно виконуються умови договору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що він є особою похилого віку, має вади зі здоров`ям, характерні його віку, тому потребує додаткового матеріального забезпеченні та догляду. В його дружини хворі суглоби, коли виникла потреба у протезуванні, грошей не було, тому прийняли рішення на укладання договору. При укладанні договору на операцію отримали 100000,00 грн. Звертався до сина про допомогу, але той відповів, що оскільки договір уклали то нехай інші люди допомагають. Зараз є потреби на лікування, грошей, які сплачують не вистачає, усе значно подорожчало й продукти харчування, й ліки. Постійно виникає заборгованість то за телефон, то за Інтернет, то приходять сповіщення про заборгованість за комунальні послуги, через несвоєчасну сплату була заборгованість за домофон. Зауважив, що якщо буде розірваний договір, тоді діти йому зможуть придбати меншу квартиру на нижчому поверсі, замість його квартири. Також посилався, що через заборгованість по комунальним послугам не отримав монетизацію субсидії, кошти було спрямовано на сплату комунальних послуг, які відповідачами йому не відшкодовано.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Зубко А.С. підтримала заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та наданих нею письмових поясненнях.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не сповістили.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_9 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав та мотивів викладених ним у письмових поясненнях. Зазначив, що доданими доказами підтверджується належність виконання ним та відповідачами умов договорів. Також просив урахувати суд, що даний факт був предметом дослідження у цивільній справі №756/3891/21 за позовом ОСОБА_2 до нього, з приводу розірвання договору довічного утримання, рішенням Оболонського районного суду від 25 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції 28 лютого 2023 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Треті особи державний нотаріус Чотирнадцятої державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Суд, ухвалив проводити розгляд справі за відсутності осіб, які не з`явилися.

Фактичні обставини справи

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 01 квітня 2010 року укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. та зареєстрований в реєстрі № 3-985 (а.с. 8-11 том1).

Відповідно до пункту 1 вказаного договору позивач передав у власність, а набувач ОСОБА_7 отримала 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В свою чергу, ОСОБА_7 зобов`язалась забезпечувати відчужувача утриманням (доглядом) довічно на умовах цього договору.

Згідно пункту 7 договору сторони домовилися, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 400 грн на місяць, які будуть надаватися відчужувачу щомісячно.

Крім того, набувач зобов`язаний щомісячно виплачувати кошти на оплату комунальних послуг до 10 числа за 1/2 частину квартири у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). До оплачуваних комунальних послуг належать: плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (гарячу та холодну воду) та електроенергія в обсязі до 100 кВт, абонентська плата за телефон (крім міжнародних і міжміських розмов), оплата за обслуговування домофона, за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата за послуги Інтернет у розмірі до 60 (шістдесят) грн. Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих ним коштів.

Згідно пункту 8 грошове утримання буде виплачуватись, починаючи з моменту укладання цього Договору щомісячно до 10 числа поточного місяця поштовим переказом з доставкою додому за адресою: АДРЕСА_2 або на вказаний розрахунковий рахунок. Сума грошового утримання підлягає індексації в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 9 договору передбачено, що одноразове грошове утримання визначено сторонами за спільною згодою у розмірі 51000,00 грн, які відчужувач отримав повністю від набувача при підписанні договору.

Змістом пункту 10 договору, відчужувач засвідчує, що визначене сторонами грошове утримання є достатнім для підтримання повноцінного та достатнього життєвого рівня відчужувача та не потребуватиме подальшого перегляду сторонами умов Договору.

Між ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 03 листопада 2011 року укладено договір про заміну набувача в договорі довічного утримання від 01 квітня 2010 року (а.с. 11-12 том 1)

Згідно умов даного договору сторони домовились внести зміни та доповнення до Договору довічного утримання, відповідно до яких ОСОБА_1 передав у власність, а набувач ОСОБА_8 набув 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та взамін чого зобов`язався забезпечувати відчужувача утриманням довічно на умовах цього договору.

Відповідно пункту 7 договору ОСОБА_8 зобов`язався довічно утримувати ОСОБА_1 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Сторони домовились, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 500,00 (п`ятсот) грн на місяць, які будуть щомісячно надаватися відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку (а.с. 11 том 1).

Крім вищезазначеної суми, набувач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги до 10 числа за 1/2 частину квартири у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). До оплачуваних щомісячних витрат на комунальні послуги належать: послуги ЖЕК по утриманню будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (гарячу та холодну воду) та електроенергія в обсязі до 100 кВт-год., абонентська плата за телефон (крім міжнародних і міжміських розмов), оплата домофону та оплата за послуги Інтернет в розмірі до 100 (ста) грн. Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих ним коштів. Якщо на момент укладання цього Договору відчужувач не користувався якимось видом вищезазначених послуг, а згодом почав ними користуватись, він зобов`язаний протягом п`яти календарних днів письмово повідомити про це набувача. У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду. Відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового забезпечення, передбаченого цим уговором, згідно обумовлених сум (а.с. 11 том 1).

Відповідно до пункту 9 договору, до одноразового грошового утримання, яке було визначене сторонами за спільною згодою у розмірі 51000,00 грн, та які відчужувач одержав повністю від набувача перед підписанням Договору від 01 квітня 2010 року, додано 3 000,00 грн за домовленістю сторін.

Аналогічний договір про довічне утримання було укладено між власником іншої частки квартири - дружиною позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_7 01 квітня 2010 року посвідчено державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С.

03 листопада 2011 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладено договір про заміну набувача в договорі довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_9 набув статусу набувача.

Набувач ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 113 том 1)

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 17 листопада 2017 року, ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_5 як правонаступник ОСОБА_8 в повному обсязі розрахувалась із ним за договором довічного утримання (догляду) за період з 01 січня 2016 року по 17 листопада 2017 року у сумі 15500 грн. Будь-яких майнових, моральних та інших претензій за договором не має. Також стверджує, що не заперечує проти переходу прав та обов`язків померлого ОСОБА_8 до ОСОБА_5 та відповідно зміни набувача за договором довічного утримання (догляду) від 01 квітня 2010 року (а.с. 115 том 1).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 та визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Також судом досліджені квитанції, виписки з карткового рахунку, розрахункові квитанції про сплату відповідачами комунальних послуг, послуг за телефон, Інтернет та домофон, а також перерахування на рахунок позивача щомісячне грошове утримання та інфляційні витрати (а.с. 124-250 том 1, а.с. 1-27 том 2).

Мотиви, з яких виходив суд та застосовані норми права

Між сторонами виник спір щодо наявності правових підстав для розірвання договору довічного утримання та розірвання договору про зміну набувача в договорі довічного утримання, визнання права власності, через порушення набувачем істотних умов договору.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У статті 749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті).

За змістом пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Положення частини першої статті 755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору.

Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до пункту 7 договору довічного утримання, з урахуванням внесених договором про зміну набувача в договорі довічного утримання від 03 листопада 2011 року змін, його істотними умовами є: довічне утримання ОСОБА_2 , тобто забезпечення грошовими ресурсами у розмірі 500,00 грн на місяць; щомісячна оплата ОСОБА_9 комунальних послуг, до яких належать послуги ЖЕК по утриманню будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (гарячу та холодну воду) та електроенергія в обсязі до 100 кВт-год., абонентська плата за телефон (крім міжнародних і міжміських розмов), оплата домофону та оплата за послуги Інтернет в розмірі до 100,00 грн.; надання набувачем довічного проживання у вищезазначеній частині квартири ОСОБА_1 , а в разі смерті відчужувача перерахування належної їй щомісячної допомоги у розмірі 500,00 грн ОСОБА_1 ; поховання відчужувача частини квартири після смерті відчужувача.

У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувачів іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужувачі самостійно, на свій розсуд несуть всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого договором, згідно обумовлених сум (пункт 7 договору довічного утримання).

Істотними умовами договору довічного утримання сторони визначили: забезпечення відчужувача житлом з правом безоплатного проживання; вчасну сплату місячного грошового утримання у чітко визначеному розмірі щомісячного платежу - 500,00 грн; оплату комунальних послуг у визначених ними межах; довічне право проживання ОСОБА_1 у квартирі, а також отримання ним після смерті позивача належної їй щомісячної допомоги у розмірі 500,00 грн; поховання відчужувача частини квартири після смерті відчужувача.

Звертаючись до суду із позовними вимогами позивач зазначає, що кошти на утримання (догляд) що сплачує набувач в сумі 500,00 грн. недостатньо для забезпечення його потреб. Зі зростанням цін та інфляцією, яку відповідач не сплачує, даний розмір не забезпечує його потреб.

Суд звертає увагу, що дослідженими наявними в матеріалах справи доказами доведений факт щомісячної оплати набувачем ОСОБА_5 грошового утримання на користь ОСОБА_1 в сумі 500 грн., даний факт також підтверджуються випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 з якої встановлено, що на початку кожного місяця на його рахунок надходить по 500,00 грн (а.с. 26-33 том 1). Заперечення представника позивача, що деякі квитанції не містять призначення платежу не спростовують факту надходження на рахунок позивача зазначених коштів.

З метою не допущення порушення та належного виконання ОСОБА_5 умов договору, як набувача, за наявності тяжкого матеріального становища ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір доручення 12 лютого 2020 року, за умовами якого уповноважили на безоплатній основі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 бути повіреними представниками довірителей з питання сплати щомісячно від імені ОСОБА_5 частину від суми загальних щомісячних витрат по комунальним платежам та інших платежів що належать довірителю по квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 116-121 том 1).

Судом досліджено, що 07 березня 2021 року відповідачем сплачено позивачу індексацію в сумі 25,13 грн. (а.с. 27 том 2) та 03 жовтня 2021 року в сумі 40,00 грн (а.с. 2 том 2).

Обов`язок набувача сплатити індексацію грошового утримання сторони передбачили у пункті 8 договору довічного утримання, а тому він не відноситься до істотних його умов, визначених у пункті 7 договору.

Тому, несплата відповідачем ОСОБА_5 індексації нарахованої на грошове утримання не може вважатися істотним порушенням умов договору довічного утримання, що значною мірою позбавляло відчужувача ОСОБА_1 того, на що він розраховував при укладенні договору.

Посилання позивача ОСОБА_1 що кошти, які надходять від ОСОБА_5 на виконання умов оскаржуваного договору, не покривали всіх його витрат, зокрема забезпечення всім необхідним для нормального життя, суд вважає безпідставними. З огляду на пункт 7 оскаржуваного договору відчужувач засвідчив, що у випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого договором, згідно обумовлених сум тобто 500 грн.

Окрім того, на твердження позивача ОСОБА_1 про недостатність розміру щомісячного утримання відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_6 письмово пропонували збільшити розмір утримання з метою мирного врегулювання спору до 1000 грн., проте позивач дану пропозицію не прийняв.

Суд не може погодитися із твердженням позивача та його представника про постійний характер заборгованості зі сплати набувачем плати за житлово-комунальні послуги.

В судовому засіданні сторони визнали доведеними обставини, що до лютого 2020 року позивач сам зобов`язаний був сплачувати за комунальні послуги на підставі щомісячної сплати ОСОБА_5 650,00 грн, а з липня 2019 року по 750,00 грн. - щомісячно. Через виникли заборгованість зі сплати за комунальні послуги, з березня 2020 року набувачі самостійно сплачують за комунальні послуги, телефон, Інтернет та омофон, надавачам послуг.

Як досліджено судом з наданих відповідачем квитанцій по сплаті за комунальні послуги в середньому розмірі щомісячний платіж зі сплати ОСОБА_5 за комунальні послуги становить 2020-2021 роки більше 3000,00 грн. Також щомісячно проводиться оплата за телекомунікаційні послуги (телефон) в сумі 100,00 грн.

Що стосується твердження позивача про сплату ним замість набувача заборгованості за телефон, й як підстава тимчасове його відключення, як на підставу розірвання договору, суд виходить з наступного.

Судом досліджено квитанцію та лист Укртелеком від 30 грудня 2020 року згідно якого, через наявну заборгованість, станом на 01 грудня 2020 року 227,59 грн. в ОСОБА_1 вимкнено послугу телефонного зв`язку з 10 по 21 грудня 2020 року. (а.с. 19-20 том 1).

Позивач здійснив оплату Укртелеком 307,69 грн 18 грудня 2020 року (а.с. 35 том 1).

Як досліджено з квитанції про щомісячне нарахування оплати за Укртелеком станом на 01 жовтня 2020 року на рахунку міститься передплата - 72,02 грн. В жовтні відбувається нарахування за послугу 324,41 грн.. щомісячна плата становить 80,10 грн. В жовтні надійшла оплата 85 грн., й борг становить 247,49 грн. (а.с. 208 том 1).

Згідно квитанції від 21 жовтня 2020 року за послуги Укртелеком ОСОБА_5 сплачено 100 грн. (а.с. 213 том 1).

Дана інформація також відображена в рахунку на оплату послуг від 06 листопада 2020 року в якому зазначено, що поточне нарахування за місяць 80,10 грн., сплачено 100 грн., борг 227,59 грн (а.с. 215 том1)

За умовами договору у набувача міститься обов`язок сплачувати виключно абонентську плату за телефон (крім міжнародних і міжміських розмов), що виконується ОСОБА_5 . Борг у позивача по сплаті за користування телефоном виник в жовтні місяці через нарахування за користування послугами 324,41 грн., що не входить у місячний платіж абонплати. Отже, виключно позивач винен у відключенні йому телефону, й має обов`язок сплатити за послугу телефонного зв`язку, що перевищує абонентську плату за користування.

Вважаю також безпідставними твердження позивача та його представника про не отримання позивачем грошових коштів у вигляді монетизації субсидії, через наявну заборгованість зі сплати комунальних послуг.

Субсидія в монетизованому вигляді перераховується людині в місяці, за який потрібно сплатити за житлово-комунальні послуги 4-5 числа кожного місяця Департаментом соціальної політики. А обов`язок зі сплати коштів за комунальні послуги виникає до двадцятого числа місяця.

Як встановлено з виписки по картковому рахунку позивача, йому в період з травня по жовтень 2021 року надходили грошові кошти - виплата соціального фонду, які скеровувалися на сплату комунальних послуг (а.с. 1-8 том 4)

Але як досліджено судом, грошові кошти субсидії скеровувалась на рахунки надавача послуг не дивлячись на те, що існувала передплата, тобто від`ємне значення. Так наприклад, (а.с. 73 том 2) рахунок повідомлення на оплату за травень 2021 року передплата по гарячій воді становить - 543,24 грн, передплата за опалення - 1714, 00 грн. В той час грошові кошти субсидії в травні місці 2021 року в сумі 860,00 грн. зараховуються на постачання теплової енергії та в сумі 467,00 грн на постачання гарячої води (а.с. 1 том 4). Аналогічна ситуація й за червень 2021 року (а.с. 83 том 2), як видно з рахунку - повідомлення з централізованого опалення та постачання гарячої води міститься передплата у розмірі - 1935,17 грн., та -1086,48 грн, відповідно. В той час субсидія зараховується на рахунок постачання гарячої води 543, 24 грн. (а.с. 3 том 4).

На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконання, що зарахування монетизації субсидії на рахунок надавачів комунальних послуг, виключає будь яку провину відповідача в неотримання монетизації субсидії позивачем, оскільки заборгованість з оплати комунальних послуг відсутня, а становила лише розмір щомісячних платежів.

Окрім того, ОСОБА_1 не заявляв позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_5 , частин сплачених за комунальні послуги коштів субсидії, оскільки дійсно обов`язок зі сплати комінальних послуг умовами договору покладений в рівних частинах по на набувачів. Окрім того, сама пособі природа монетизації субсидії направлена на компенсацію саме витрат на сплату за комунальні послуги й не може бути витрачена позивачем за іншими потребами.

Інші посилання позивача на несвоєчасну сплату набувачем послуг за газ, домофон, електропостачання є незначними, після звернення позивача усуваються набувачами, виникають через відсутність повної інформації у відповідача та в системі нарахування комунальних послуг, тому не можуть бути підставою для розірвання договору.

Доводи позивача ОСОБА_1 та його представника щодо наявності із набувачем ОСОБА_5 неприязних стосунків не знайшли свого документального підтвердження.

Під час досліджених доказів, суд дійшов переконливого висновку про відсутність доказів істотного порушення набувачем ОСОБА_5 умов договору довічного утримання.

Враховуючи значний проміжок часу виконання умов договору більше аніж 12 років, значний розмір грошових коштів, які відчуджувач отримав під час виконання договору 51000,00 грн у 2010 році, 3000 у 2011 році, щомісячні виплати за час дії договору 78000,00 грн., сплачені ОСОБА_5 кошти 13500,00 грн. у 2017 році, розмір оплати комунальних послуг набувачем ОСОБА_5 за 2019 - травень 2021 року становить - 45340,82 грн., наявність згоди набувача до діалогу щодо збільшення розміру щомісячного утримання, у своїй сукупності свідчить про відсутність обумовлених укладеним договором та чинним законодавством підстав для розірвання договору довічного утримання.

Розглядаючи даний спір, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання (догляду) від 01 квітня 2010 року; договору про заміну набувача в договорі довічного утримання від 03 листопада 2011 року, а також похідних вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , й скасування заборони відчуження.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст.141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133,141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїси Семенівни про розірвання договору довічного утримання та розірвання договору про зміну набувача в договорі довічного утримання, визнання права власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик