Справа № 761/1402/19
Провадження № 4-с/761/119/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

представника скаржника: Казьмірової С.К.

державного виконавця: Ліщинського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за скаргою Київського міського центру зайнятості на рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича, заінтересована особа боржник ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва скарга стягувача Київського міського центру зайнятості, на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , в якій скаржник просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. від 07.03.2023 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. вжити вичерпних заходів щодо стягнення з гр. ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2022 по справі № 761/1402/19 позов Київського міського центру зайнятості задоволено, а саме стягнуто з гр. ОСОБА_1 грошові кошти 9 837,97 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. 31.01.2023 Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист по справі № 761/1402/19, який 07.02.2023 подано до виконання.

У скарзі вказано, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Шевченківський відділ ДВС у місті Києві) Ліщинського О.В. від 09.02.2023 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 761/1402/19. 08.03.2023 на рахунок Київського міського центру зайнятості надійшли кошти у розмірі 9 837,97 грн., стягнуті за виконавчим провадженням № НОМЕР_2. Проте, кошти за судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., що підлягають стягненню за рішенням суду, так і не повернуті Боржником. При ознайомленні з виконавчим провадженням через Автоматизовану систему виконавчого провадження, виявлено, що 07.03.2023 державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Ліщинським О.В. винесено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2. Враховуючи, що на рахунок Київського міського центру зайнятості не надійшли кошти за судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., 15.03.2023 на адресу Шевченківського відділу ДВС у місті Києві направлено відповідну скаргу з проханням скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 та стягнути судовий збір з боржника.

Скарга обґрунтована тим, що 11.04.2023 на адресу Київського міського центру зайнятості надійшов лист Шевченківського відділу ДВС у місті Києві (копію долучено) щодо відмови в задоволенні скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2. Станом на теперішній час рішення Шевченківського районного суду міста Києві від 08.11.2022 по справі № 761/1402/19 в частині стягнення з гр. ОСОБА_2 судового збору в розмірі 1 921,00 грн. так і не виконано.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києві від 24.04.2023 року вказану скаргу було прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 29.05.2023 року до матеріалів справи долучено копію матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

В судовому засіданні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича заперечував проти задоволення скарги, оскільки ним здійснено всі необхідні виконавчі дії на примусове виконання виконавчого листа №761/1402/19 згідно заяви представника Київського міського центра зайнятості Чернишук О.Ю. про відкриття виконавчого провадження та проведення відповідних дій.

Боржник в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення скаржника та державного виконавця, дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Учасниками справи не заперечувалось, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2022 по справі № 761/1402/19 позов Київського міського центру зайнятості задоволено, а саме стягнуто з гр. ОСОБА_1 грошові кошти 9 837,97 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Судом встановлено, 31 січня 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №761/1402/19 (провадження №2/761/249/2022) про стягнення з ОСОБА_1 на косить Київського міського центру зайнятості грошові кошти в розмірі 9837,97 грн. та судовий збір в розмірі 1921.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основною конституційною засадою судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 08.02.2023 представником стягувана Київського міського центра зайнятості Чернишук О.Ю. до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про відкриття виконавчого провадження та надано оригінал виконавчого листа по справі № 761/1402/19 виданого 31.01.2023 Шевченківським районним судом м. Києва. Згідно заяви про відкриття виконавчого провадження, представник стягувана Чернишук О.Ю. просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 9837,97 грн.

Так, згідно ч. 3 ст. 26 Закону у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

09.02.2023 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Відділ) Ліщинським О.В. винесено вмотивовану постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №761/1402/19 виданого 31.01.2023 про стягнення заборгованості у розмірі 9837,97 грн. та направлено сторонам провадження.

09.02.2023 державним виконавцем Відділу Ліщинським О.В. винесено вмотивовану постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, в розмірі 250,00 грн. 09.02.2023 державним виконавцем Відділу Ліщинським О.В. винесено вмотивовану постанову про стягнення виконавчого збору, в розмірі 983,80 грн. 09.02.2023 державний виконавець Відділу Ліщинський О.В. виніс вмотивовану постанову про арешт коштів боржника та направив до банківських установ, які є учасниками електронного документообігу, для виконання, шляхом накладення електронно-цифрового підпису.

Так, з матеріалів справи 06.03.2023 на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти, у розмірі 11071,77 грн. які стягнуто з боржника, необхідні для задоволення вимог стягувача, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. 07.03.2023 державним виконавцем Відділу Ліщинським О.В. здійснено розподіл, стягнутих з боржника коштів, в розмірі 11071,77 грн., а саме: 9837,97 грн. на користь Київського міського центру зайнятості (платіжне доручення № 12656 від 08.03.2023); 983,80 грн. сплата виконавчого збору (платіжне доручення № 12657 від 08.03.2023) та 250,00 грн. сплата витрат виконавчого провадження (платіжні доручення №№ 12658, 12659 від 08.03.2023).

Так, 07.03.2023 державним виконавцем Відділу Ліщинським О.В., керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено сторонам провадження простою кореспонденцією. Оригінал виконавчого документа направлено до органу, що його видав.

У скарзі скаржник вважає, що на теперішній час рішення Шевченківського районного суду міста Києві від 08.11.2022 по справі № 761/1402/19 в частині стягнення з гр. ОСОБА_2 судового збору в розмірі 1 921,00 грн. так і не виконано, а тому постанова про закриття виконавчого провадження № від 07.03.2023 підлягає скасування.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вище викладене, до скарги не було додано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України, які підтверджують обставини викладені у сказі.

Тому твердження заявника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а державним виконавцем стягнуто суму визначену представником стягувача про відкриття виконавчого провадження та проведення відповідних дій у розмірі 9837,97 грн.

У відповідності до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, як зазначено в ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що Київського міського центру зайнятості на рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича, заінтересована особа боржник ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-82, 131, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Київського міського центру зайнятості на рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича, заінтересована особа боржник ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст виготовлений 12.06.2023.

Суддя :