Справа № 405/731/22
Провадження № 2-і/396/1/23
УХВАЛА
про відмову у відстрочці та розстрочці виконання рішення суду
15.06.2023 року м.Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді: Русіної А.А.,
за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоукраїнка, заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Петренко Ксенії Олександрівни про розстрочку виконання рішення суду,-
Представник ОСОБА_1 , адвокат Петренко К.О. звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з заявою, в якій просить розстрочити ОСОБА_1 , виконання рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року у справі № 405/731/22, з урахуванням змін внесених постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 березня 2023 року, рівними частинами на 24 місяці, щомісячно стягуючи на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» по 3156 (три тисячі п`ятдесят шість) грн 37 коп.
Заяву мотивує тим, що заявник має намір сплачувати вищевказану суму, але через скрутний матеріальний стан спричинений дією на усій території України воєнного стану, який фактично обмежив заявника в можливості працевлаштуванню і отримувати дохід в період карантину, він не має можливості одразу виконати рішення суду.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Петренко К.О. не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, причини неявки не повідомили, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися.
Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Частиною 2 ст.435 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Оскільки всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За приписами ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Так, розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
При цьому розстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Так, в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду представник зазначила, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, спричиненим введенням воєнного стану, заявник позбавлений можливості виконати судове рішення одним разовим платежем.
Також представник просила врахувати складну ситуацію в економіці регіону, що виникла у зв`язку з карантинними обмеженнями, яка фактично обмежила заявника в можливості працевлаштуванню та отриманні доходу в період карантину.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного суд не погоджується з доводами представника заявника, які викладені у заяві про розстрочку виконання судового рішення, та вважає, що обставини, на які посилається представник, не можна розцінювати як такі, що є особливими або винятковими, та відповідно до приписів ст. 435 ЦПК України унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення.
Також суд звертає увагу, що представник заявника не надала суду докази про отримані заявником доходи, в тому числі відсутня виписка органу Державної податкової служби, зі змісту якої б вбачалася наявність чи відсутність усіх можливих доходів заявника.
При цьому суд зазначає, що матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами чи витратами, оскільки до характеристики матеріального стану належать також наявність у заявника на праві власності нерухомого та цінного рухомого майна, за рахунок якого можна виконати рішення суду, банківських заощаджень тощо.
Разом з тим представник належними, достатніми та достовірними доказами не довів відсутність такого майна, що об`єктивно б вказувало на неможливість чи ускладнення виконання рішення суду.
Посилання представника заявника про вплив карантинних обмежень також не обґрунтовано, оскільки представник визначає цей вплив як можливі труднощі, що можуть мати місце у майбутньому, а не на час розгляду заяви у суді.
Крім того, жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.
Також, суд зауважує, відповідно до положень ст. 435 ЦПК України розстрочення виконання рішення суду можливе лише у 12 місячний строк з моменту ухвалення судового рішення, представник заявника просить суд вийти за межі такого строку, розстрочивши виконання рішення суду на 24 місяці.
З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що представник заявника не довела наявність виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, чи роблять його виконання неможливим, а відтак відсутні підстави для розстрочення виконання рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2022 року.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 76, 81, 83, 89, ст.258-261,263-265,354,435 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Петренко Ксенії Олександрівни про розстрочення виконання рішення суду - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. А. Русіна