Справа № 161/2240/23
Провадження № 2-о/161/112/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Торчинська громада в особі Торчинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Москвичов Сергій Іванович, заінтересовані особи - Торчинська громада в особі Торчинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме:

- встановити факт належності ОСОБА_4 , правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай) бланк сер. ВЛ № 0240514 виданих ОСОБА_5 , яка проживає в селі Сарнівка Луцького району Волинської області на підставі розпорядження Луцької РДА № 37 від 11.02.1997 року зі змінами згідно розпорядження Луцької РДА від 26.05.2000 року № 208 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Волинь» розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах від 22 вересня 2000 року;

- встановити факт належності ОСОБА_6 , правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай): - бланк сер. ВЛ № 0240512 належний ОСОБА_7 , який проживає в селі Сарнівка Луцького району Волинської області на підставі розпорядження Луцької РДА № 37 від 11.02.1997 року зі змінами згідно розпорядження Луцької РДА від 26.05.2000 року № 208 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Волинь» розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах від 22 вересня 2000 року.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявник вважає себе спадкоємцем після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та має намір отримати спадщину після їх смерті. Однак, прийняттю спадщини перешкоджає обставина, яка полягає у невідповідності прізвищ спадкодавців, зазначених у правовстановлюючих документах їх дійсним прізвищам зазначених у свідоцтвах про смерть.

Від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Москвичова С.І. надійшла заява у якій просить судове засідання проводити за відсутності заявника. Також в заяві просить повернути сплачений заявником судовий збір та оригінал квитанції у разі залишення заяви без розгляду.

Від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Макари О.Є. 27 березня 2023 року надійшло клопотання про залишення без розгляу даної заяви. Зазначає, що заперечує проти задоволення вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право. Просить залишити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду.

Представник заінтересованої особи Торчинської громади в особі Торчинської селищної ради та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, хоча про дату,час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 вказував, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів є необхідним для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , однак невідповідності прізвищ спадкодавців, зазначених у правовстановлюючих документах їх дійсним прізвищам зазначених у свідоцтвах про смерть, перешкоджає йому отримати свідоцтво про спадщину за законом.

Разом з тим, представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Макара О.Є. заперечує проти вимог заявника, що зазначені ним у заяві та вважає, що у розглядуваному випадку існує спір про право.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. Враховуючи викладене, розгляд даної справи в порядку окремого провадження є недопустимим.

За таких обставин, оскільки метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів є набуття заявником права власності на спадкове майно, тож суд вважає, що з заяви та наявних документів вбачається спір про право, який має розглядатись в порядку позовного провадження з дотриманням правил виключної підсудності.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Торчинська громада в особі Торчинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, слід залишити без розгляду.

Залишення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів без розгляду не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Також, клопотання представника заявника про повернення судового збору, сплаченого заявником при зверненні до Луцького міськрайонного суду Волинської області із даною заявою підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Як вбачається з матеріалів справи, заявником при зверненні до суду із вказаною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 гривень, що підтверджується квитанцією № 11 від 10 лютого 2023 року.

Враховуючи, що суддя дійшла висновку про залишення без розгляду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 гривень слід повернути заявнику ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 293, 294, ч.4 ст.315 ЦПК України, на підставі п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Торчинська громада в особі Торчинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах.

Повернути заявнику ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції № 11 від 10 лютого 2023 року судовий збір в сумі 2 147 ( дві тисяч сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 29 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк