Справа № 308/7613/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Зарева Н.І.,

за участі секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за участю заінтересованої особи:

Оноківської сільської ради, , адреса: с. Головна, 59, с. Оноківці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89412,

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК № 012-03766 про надання у власність « ОСОБА_4 » земельної ділянки площею 0,05 га, на підставі рішення 18 сесії Оноківської сільської Ради народних депутатів 21 скликання від 27 січня 1994 року.

Заява мотивована тим, що заявниця є спадкоємицею усього належного померлому майна. Намагаючись реалізувати своє право на спадщину, вона звернулась до нотаріуса, який відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище володільця вказано « ОСОБА_5 », у той час як, згідно з свідоцтвом про смерть, прізвище спадкодавця зазначене як « ОСОБА_6 ». На підставі вищенаведеного, з метою реалізації свого права на спадщину, ОСОБА_1 просить встановити факт належності померлому ОСОБА_3 державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК № 012-03766.

У судове засідання заявниця не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що заявлені вимоги вона підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами у порядку окремого провадження.

Пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заявниця просить встановити факт належності її померлому чоловіку ОСОБА_3 , державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК № 012-03766, оскільки в даному акті зазначене прізвище володільця земельної ділянки « ОСОБА_7 », а отже воно не збігається з прізвищем померлого, зазначеного у свідоцтві про народження.

Як зазначено в заяві, встановлення даного факту заявниці необхідно для реалізації права на спадщину.

Судом встановлено відсутність спору про право, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Виправити вказані розбіжності іншим шляхом можливості не має. Встановлення даного юридичного факту має для заявника юридичне значення.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 30 вересня 2016 року, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 роки, про що 30.09.2016 складено відповідний актовий запис № 1043 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

З державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК 012 -03766, виданого 30.05.1994 на підставі рішення 18 сесії Оноківської сільської Ради народних депутатів 21 скликання від 27 січня 1994 року, вбачається, що ОСОБА_8 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , передавалась у приватну власність земельна ділянка площею 0,05 гектарів в межах, згідно з планом. Даний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1801.

Згідно з копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.04.1952, заповненого російською мовою, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі вищенаведеного, суд встановив, що прізвище померлого ОСОБА_3 в правовстановлюючому на земельну ділянку документі - державному акті на право приватної власності на землю серії ЗК 012 - 03766 від 30.05.1994, не збігається з прізвищем даної особи в свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 26.04.1952.

Факт належності померлому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК 012 -03766 від 30.05.1994, окрім вище досліджених доказів, також підтверджується копією паспорта заявниці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , копією картки фізичної особи платника податків заявниці, довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб на день смерті одного з них, свідоцтва про право на спадщину за законом, виписки з протоколу члена садово-городного товариства «Урожай» про дозвіл на будівництво садового будиночка, запитом державного нотаріуса за № 150/02-14 від 03.04.2023.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що подана заява обгрунтована, а факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК 012 -03766 від 30.05.1994, є доведений, що повністю підтверджується дослідженими у ході судового розгляду справи доказами, ніким не оспорений, зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , правовстановлюючого документа державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК 012-03766, виданого 30.05.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1801.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.І. Зарева