ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 червня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/453/23

Головуючий у першій інстанції - Данько О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/902/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

боржник: ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження: державний виконавець Борзнянського відділу Державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Морська Людмила Миколаївна,

заінтересована особа: Борзнянський відділ Державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Борзнянського відділу Державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Морської Людмили Миколаївни, -

У С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якому просив визнати неправомірними та протиправними дії державного виконавця заступника начальника Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Морської Л.М. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 2 000,00 грн щомісячно, починаючи з 30 січня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до 30 червня 2022 року, що полягають у складанні невірного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, без вирахування часу канікул; визнати незаконними та скасувати розрахунки зі сплати аліментів від 08 лютого 2022 року, 08 березня 2023 року, 04 квітня 2023 року, складені державним виконавцем, та стягнути із Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 неправомірно утримані із заробітної плати кошти у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у сумі 18 828,23 грн.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2023 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Морської Л.М., повернуто скаржнику без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ВП № НОМЕР_1 завершено у зв`язку з його повним виконанням, оскаржувані розрахунки по сплаті аліментів складено державним виконавцем Морською Л.М. вже після завершення ВП № НОМЕР_1, отже незалучення до участі у справі стягувача зумовлено повним виконанням судового рішення. Скаржник указує на те, що суд першої інстанції, міг самостійно за потреби залучити стягувача до участі у справі на стадії судового розгляду.

Скаржник наголошує на тому, що претензії до стягувача ОСОБА_2 щодо отриманих коштів на навчання доньки ОСОБА_3 у ВП № НОМЕР_1 у нього відсутні, отже її права цим провадженням не порушуються, судом першої інстанції допущено надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства і перешкоджають у доступі до правосуддя.

У наданому відзиві заступник начальника Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Морська Л.М., не погодившись з доводами апеляційної скарги, просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що учасниками справи є стягувач, боржник та державний виконавець. На підставі ст. 450 ЦПК України та, ураховуючи положення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, при поданні скарги на дії державного виконавця скаржник має додати до скарги докази її надсилання стягувачу та державному виконавцю, проте таких вимог ОСОБА_1 не дотримано, в результаті чого судом першої інстанції обґрунтовано повернуто скаргу без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про необхідність повернення скарги ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником всупереч ч. 2 ст. 183 ЦПК України не додано до скарги докази її надсилання стягувачу ОСОБА_2 (останню взагалі не включено у коло учасників справи).

Однак, з наведеним висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що на виконанні у Борзнянському ВДВС у Ніжинського району Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 730/125/19, виданого 14 березня 2019 року Борзнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 2 000,00 грн щомісячно, починаючи з 30 січня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до 30 червня 2022 рок.

08 серпня 2022 року заступником начальника Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Морською Л.М. прийнято постанову про закінчення ВП № НОМЕР_1 у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, заборгованість по виконавчому документу відсутня (а.с. 35).

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії державного виконавця, які, на думку заявника, полягають у складанні невірного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів без вирахування часу канікул.

Суд першої інстанції, пославшись на ч. 4 ст. 183 ЦПК України, повернув скаржнику без розгляду скаргу на дії державного виконавця, вважаючи, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України, зокрема до скарги не додано докази надсилання її стягувачу ОСОБА_2 .

Проте колегія суддів вважає. що районний суд застосував положення ст. 183 ЦПК України, яка не регулює спірні процесуальні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 183 ЦПК України).

Разом із тим, розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Cуд першої інстанції не звернув уваги на те, що частиною другою статті 183 § 2 «Заяви з процесуальних питань» глави 1 Розділу III «Позовне провадження» ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Разом із тим, вказана процесуальна норма не стосуються та не регулює питання подачі саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Вказані процесуальні правовідносини регулюються розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних справ.

Подібні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 569/12949/20, від 28 липня 2021 року у справі № 509/4648/14-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц, від 23 листопада 2022 року у справі № 201/4132/19

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про повернення заявнику скарги без розгляду, якою оскаржуються дії державного виконавця при виконанні виконавчого листа, на підставі ч. 2 ст. 183 ЦПК України, тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367-369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова