Справа № 201/3069/22
Провадження № 2/201/2905/2022
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2023 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Ковтун К.В.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування мінімального розміру моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29 липня 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав суду заяву про компенсацію мінімального розміру моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29.07.2010р. при провадженні справи про адмінправопорушення 3-1720/10. З такими вимогами звертався до суду багаторазово. Наполягає на визначенні судом мінімального розміру компенсації, включно з варіантом у 1 копійку.

Просить розглянути заяву без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Позаяк заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди в мінімальному розмірі, заява розглядається в порядку окремого провадження (висновки Постанови Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022р. у справі 201/10234/20, а.с.17-27).

Вимоги обгрунтовані незаконним заарештуванням 29.07.2010р. про провадженні справи про адмінправопорушення № 3-1720/10 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Заявник зазначає, що з поданими вимогами звертався до суду багаторазово.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2011р, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2012р., стягнуто з Державного казначейства України на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 17500 грн. за незаконне його затримання 29.07.2010р. та арешт згідно постанови від 29.07.2010р. Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі про адміністративне правопорушення № 3-1720/10 (а.с.34-40). Суди виходили із того, що незаконність затримання ОСОБА_1 та його незаконного арешту та викликаного такими обставинами порушення його права, гарантованого ст. 55 Конституції України, а саме права на апеляційне оскарження судового рішення, внаслідок чого порушено його право на судовий захист.

Звертався до Жовтневого районного суду із такими ж вимогами, і ухвалою від 28.03.2012р. апеляційного суду Дніпропетровської області на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України за набранням законної сили рішенням суду, постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав провадження у справі закрито.

Зазначена ухвала залишена без змін ухвалою від 21.07.2013р. колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с.153-154),

В подальшому за заявою ОСОБА_1 з приводу стягнення моральної шкоди, завданої незаконним затриманням та арештом 29.07.2010р. провадження у справі ухвалою від 29.03.2013р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська закрито з таких же підстав (зокрема, у справі 412/1160/13-ц, а.с.155). Зазначена ухвала ухвалою від 05.06.2013р. апеляційного суду Дніпропетровської області залишена без змін.

Єдиний реєстр судовий рішень налічує 2330 судових рішень у справах за зверненням ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про компенсацію моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29.07.2010р., зводиться фактично до перегляду остаточних рішень суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, але позаяк суду заявлена вимога про стягнення шкоди у мінімальному розмірі, тобто не тотожна тим, що вже розглянуті, то у задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись ст.4, 10,12,13,19,76-81,89, 259, 263 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію мінімального моральної шкоди, завданої незаконним арештом 29 липня 2010 року.

Ухвала оскаржується до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Суддя Д.О. Покопцева