ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1909/22Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/364/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Бершадська Г. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

сторін:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 607/1909/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року (ухвалене суддею Марциновською І.В., повний текст якого складено 02 лютого 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 20.10.2021 року о 17 год. 10 хв. на вул.Обхід в м.Тернополі в напрямку ТРЦ «Подоляни» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул.Симоненка в м.Тернополі та здійснюючи поворот ліворуч, виїхав на зустрічний бік дороги і допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок чого транспортний засіб марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , відкинуло в сторону, де він зіткнувся з транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Sharan», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який виїжджав з вул.Симоненка на вул.Обхід в м.Тернополі. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021 року та постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 24.01.2022 року у справі № 607/19556/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на підставі електронного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206197013 від 06.10.2021 року, яким передбачена страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у сумі 130000.00 грн.

Позивач зазначає, що завдана йому майнова шкода становить 339708.30 грн., оскільки саме таким є розмір витрат, понесених ОСОБА_6 у зв`язку з проведенням ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відтак, з урахуванням ліміту відповідальності страховика у сумі 130000.00 грн. з відповідача, як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, а саме: 339708.30 грн 130000.00 грн = 209708.30 грн.

Також унаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав ОСОБА_6 у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна. Протиправність дій відповідача полягає у створенні загрози життю та здоров`ю позивача, оскільки удару зазнала передня права частина автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , та його життя та здоров`я урятували автомобільні подушки безпеки. Переживання за власне життя та здоров`я завдало позивачу глибоких душевних страждань. Крім цього, у зв`язку з протиправним пошкодженням автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , позивач був позбавлений можливості користуватись власним майном за призначенням, а вирішення щоденних справ потребувало додаткових витрат часу та коштів. Також внаслідок відновлення та реставрації автомобіля погіршився його товарний вигляд, відбулось зниження ринкової вартості. Позивач вважає, що розмір компенсації за завдану йому моральну шкоду становить 20000.00 грн., з яких: компенсація за шкоду, спричинену особисто ОСОБА_6 , 10000.00 грн.; компенсація за шкоду, завдану ушкодженням його майна 10000.00 грн.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 209708.30 грн. та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 20000.00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 209708.30 грн. та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 2000.00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині стягнення матеріальної шкоди, представник ОСОБА_1 адвокат Янчишин В.Й. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно висновку експерта від 28.09.2022 року №СЕ-10/109-22/7267-АВ ринкова вартість транспортного засобу у непошкодженому стані до дорожньо-транспортної пригоди станом на 20.10.2021 року становила 398260.60 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 20.10.2021 року, становила 446756.86 грн. Вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 20.10.2021 року, становила 169429.00 грн. Даючи відповідь на питання, яка вартість утилізації даного транспортного засобу, експерт визначив ринкову вартість досліджуваного автомобіля у пошкодженому стані станом на 20.10.2021 року 228770.00 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 20.10.2021 року становила 398260.60 грн

Звертає увагу на те, що згідно висновку вказаної судової експертизи проводити відновлюваний ремонт економічно не доцільно, так як вартість ремонту становить 446756.86 грн. та є більшою ніж його ринкова вартість у не пошкодженому стані на час дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 398260.60 грн.

На думку відповідача, розраховуючи завдану шкоду, виходячи з висновку експерта, від ринкової вартості цілого транспортного засобу 398260.60 грн. необхідно відняти вартість пошкодженого транспортного засобу 228770.00 грн., де отримуємо різницю між цілим та пошкодженим автомобілем в розмірі 169490.60 грн. Крім того, для визначення розміру шкоди, на яку має право позивач, від даної суми необхідно відняти ліміт відповідальності страховика в розмірі 130000.00 грн. Таким чином, матеріальна шкода, яка не відшкодовується страховиком, становить 39490.60 грн.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що доводи відповідача про відсутність економічної доцільності проведення відновлюваного ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , спростовуються висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109-2217267-АВ від 28.09.2022 року, оскільки результатами даної судової експертизи встановлено протилежне.

Крім того, суд першої інстанції погоджується з вартістю матеріального збитку у розмірі вартості цілого транспортного засобу, але не відносить даний транспортний засіб до повністю («тотально») знищеного та не враховує вартість транспортного засобу у пошкодженому стані.

Також, суд першої інстанції не обґрунтовано послався на п.7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, оскільки у даній ситуації експерт визначив, що автомобіль не підлягає утилізації, надаючи відповідь на питання експерт визначив вартість автомобіля з ушкодженнями після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 228770.00 грн.

У зв`язку з наведеним, відповідач просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2023 року в частині стягнення матеріальної шкоди змінити, зменшивши розмір стягнення до 39490.60 грн.

20.03.2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_6 адвоката Фільварочної О.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що у даній справі вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу є меншою від ринкової вартості транспортного засобу, що спростовує твердження відповідача про його фізичне знищення з підстав економічної необґрунтованості відновлювального ремонту. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження економічної необґрунтованості ремонту автомобіля позивача, тому очевидно правильним є висновок суду першої інстанції про спростовування тверджень відповідача висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109/22/7267/АВ від 28.09.2022 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 169429.00 грн., а ринкова вартість такого транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становила 398200.00 грн.

Звертає увагу на те, що цивільним законодавством визначено відшкодування у повному обсязі як витрат, які вже зроблені, так і витрат, які мають бути зроблені для відновлення пошкодженої речі. Позивач у даній справі просив відшкодувати вже зроблені ним витрати на відновлення пошкодженої речі автомобіля на загальну суму 339708.30 грн., що підтверджується долученими до позову платіжними документами (за мінусом страхового відшкодування). При цьому, їх розмір є меншим від ринкової вартості автомобіля у непошкодженому вигляді, що спростовує доводи апелянта.

У зв`язку з наведеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Янчишин В.Й. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви, викладені у ній.

Представник позивача адвокат Фільварочна О.Б., проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга подана лише в частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, а тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/19556/21 від 07.12.2021 року встановлено, що 20.10.2021 року о 17 год. 10 хв. на вул.Обхід в м.Тернополі в напрямку ТРЦ «Подоляни» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого перехрестя із вул.Симоненка в м.Тернополі та здійснюючи поворот ліворуч, виїхав на зустрічний бік дороги і допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок чого транспортний засіб марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , відкинуло в сторону, де він зіткнувся з транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Sharan», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який виїжджав з вул.Симоненка на вул.Обхід в м.Тернополі. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водія ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 (б), 16.13 Правил дорожнього руху.

Указаною постановою суду від 07.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців (т.1 а.с.8-12).

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2022 року у справі №607/19556/21, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Янчишина В.Й. задоволено частково, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021 року відносно ОСОБА_1 в частині накладеного стягнення змінено. Постановлено вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021 року залишено без змін (т.1 а.с.13-15).

Відповідно до висновку експерта Мазура М.С. №360/21 від 27.01.2022 року, виконаного на замовлення позивача ОСОБА_6 від 20.10.2021 року (до звернення з даним позовом до суду) вартість ідентичного транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX» на момент ДТП становить 409000.00 грн., а вартість відновлювального ремонту та матеріальних збитків визначена у двох варіантах 338495.20 грн. та 367169.55 грн., а також 295760.20 грн. та 204643.43 грн., відповідно (т.1 а.с.20-25).

З висновку аварійного комісара ОСОБА_8 №04/D/10/64 від 07.12.2021 року, виконаного на замовлення СК «Гардіан», вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу становить 331194.51 грн., а вартість відновлювального ремонту (з урахуванням зносу та ПДВ на запасні запчастини та матеріали) складає 117389.43 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортному засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП станом на 29.10.2021 року, складає 117389.43 грн. (т.1 а.с.164).

Відповідно до висновку експерта Губара О.І. за результатами проведення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022 року, ринкова вартість транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 у непошкодженому стані до ДТП станом на 20.10.2021 року становила 398200.00 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок завданих йому механічних пошкоджень без урахування коефіцієнту фізичного зносу, станом на 20.10.2021 року становить 446756.86 грн.

Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на 20.10.2021 року, становить 169429.00 грн.

Вартість утилізації транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX» державний номерний знак НОМЕР_2 не розраховувалась із причин вказаних у дослідницькій частині. Даючи відповідь на питання, яка вартість утилізації даного транспортного засобу, у висновку експерта, ст.15-16 висновку експерт визначив ринкову вартість досліджуваного автомобіля у пошкодженому стані станом на 20.10.2021 228770.00 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Acura» моделі «MDX» д.н.з. НОМЕР_2 унаслідок ДТП, станом на 20.10.2021 року становила 398200.00 грн. (т.2 а.с.133-151).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-206197003 від 05.10.2021 року автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником якого є ОСОБА_1 , застрахований ТДВ «СК «Гардіан». Строк дії страхового поліса з 06.10.2021 року до 05.10.2022 року включно. Страхова сума на одного потерпілого, зокрема, за шкоду, заподіяну майну, становить 130000.00 грн. (т.2 а.с.84).

З акту узгодження (доплати) розміру страхового відшкодування від 28.04.2022 року (т.2 а.с.90) вбачається, що ОСОБА_6 та ТДВ «СК «Гардіан» дійшли згоди про те, що загальний розмір страхового відшкодування становитиме 114109.52 грн.

Факт сплати страховиком страхового відшкодування підтверджується виписками з карткового рахунку ОСОБА_6 (т.2 а.с.88, 89).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17.

Слід також зазначити, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках Моторного (транспортного) страхового бюро України та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Разом з тим принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17.

З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну 130000.00 грн., франшиза 0 грн.

Отже, частка відповідальності ОСОБА_1 становить різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом страхового відшкодування 130000.00 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його автомобілю у ДТП, і страховою виплатою, яка підлягала виплаті потерпілому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Також, апеляційний суд наголошує, що відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV). У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Такий висновок викладений в постанові КЦС у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 591/1/16-ц.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 753/21303/16-ц.

Відповідно до висновку експерта Губара О.І. за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022 року вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 у непошкодженому стані до ДТП станом на 20.10.2021 року становила 398200.00 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок завданих йому механічних пошкоджень без урахування коефіцієнту фізичного зносу, станом на 20.10.2021 року становить 446756.86 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на 20.10.2021 року, становить 169429.00 грн.

Вартість утилізації транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX» державний номерний знак НОМЕР_2 не розраховувалась.

Ринкова вартість досліджуваного автомобіля у пошкодженому стані станом на 20.10.2021року становить 228770.00 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля унаслідок ДТП, станом на 20.10.2021 року, становила 398200.00 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що розмір матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 20.10.2023 року дорівнює його ринковій вартості, а саме 398200.00 грн., а вартість відновлювального ремонту в розмірі 446756.86 грн. перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 мав право стягнути з ОСОБА_1 відшкодування на відновлювальний ремонт без урахування коефіцієнта фізичного зносу, тобто в розмірі 446756.86 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що транспортний засіб марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 20.10.2021 року під час ДТП отримав механічні пошкодження, які відносяться до тотального знищення майна, оскільки вартість його відновлювального ремонту 446756.86 грн. перевищує його ринкову вартість 398200.00 грн., а вартість матеріального збитку становила 398200.00 грн., що дорівнює його ринковій вартості.

Більше того, позивач вважає, що йому підлягає відшкодування різниця між фактичним розміром завданого матеріального збитку і страховою виплатою, що становить 268200.00 грн. (398200 грн. 130000 грн. = 268200 грн.).

Оскільки судом встановлено, що позивач не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, колегія суддів вважає, що йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Обставини справи свідчать про те, що різниця між вартістю транспортного засобу ОСОБА_6 до та після ДТП становить 169430.00 грн. (398200 грн. вартість матеріального збитку 228770 грн. вартість автомобіля у пошкодженому стані).

Указані обставини свідчать про те, що різниця між фактичним розміром завданого позивачеві матеріального збитку і страховою виплатою становить 39430.00 грн. (169430 грн. 130000 грн.).

Судом апеляційної інстанції з`ясовано думку позивача з приводу визнання чи невизнання пошкодженого автомобіля фізично знищеним та його наміри щодо ремонту автомобіля, а також враховано доводи відповідача з приводу можливого отримання позивачем невиправданого надприбутку в результаті реалізації ним пошкодженого автомобіля після одержання повної його вартості.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції стягнув вартість цілого, не ушкодженого у ДТП автомобіля «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , однак, у позивача залишився автомобіль, який пошкоджений внаслідок ДТП.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення компенсації за завдану матеріальну шкоду підлягає зміні, шляхом зменшення розміру стягнення до 39430.00 грн.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення компенсації за завдану матеріальну шкоду з 209 708,30 грн. до 39 430,00 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року змінити, зменшивши розмір стягнення компенсації за завдану матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 з 209708 (двісті дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 30 копійок до 39430 (тридцять дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 08 червня 2023 року.

Головуючий

Судді