ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 червня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/947/23

Головуючий у першій інстанції - Кухта В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/892/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання (суддя Кухта В.О.), ухвалене у м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання дочкою, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка є студенткою Національного університету «Чернігівського колегіуму» імені Т.Г. Шевченка і навчається за денною формою навчання не надає. Позивачка сплачує за навчання доньки та надає їй кошти на інші потреби і витрати, але цих коштів не вистачає для повноцінного забезпечення доньки.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 06.03.2023 року і до закінчення донькою навчання 30 червня 2026 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що донька позивача продовжує навчання, тобто потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, доказів неможливості наданням ним допомоги, матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що позов пред`явлено не належним позивачем, та матеріали справи не містять доказів про потреби дочки в допомозі на час навчання, і про можливість надання ним такої допомоги. Судом не враховано його матеріальний стан та наявність інших осіб на його утриманні.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції .

По справі встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.2).

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 14.11.2012 року розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем. Цим же рішенням стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.10.2012 року і до повноліття дитини (а.с.5,6).

На час розгляду справи ОСОБА_3 навчається в НУЧК імені Т.Г.Шевченка та є студенткою денної форма навчання 12 групи 1 курсу спеціальності 053 «Психологія» ННІ психології та соціальної роботи. Термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2026 /а.с.3/.

28.12.2017 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с.42). За час подружнього життя 07.10.2019 року за договором купівлі-продажу було придбано житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , за яким власником 1/3 частини будинку та земельної ділянки є ОСОБА_6 а 2/3 частин ОСОБА_5 .( відомості з Державного реєстру речових прав).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 17.07.2018 року оголошено ОСОБА_2 усиновлювачем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій змінено прізвище на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а по батькові на « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.43-45).

ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, інвалідність отримана внаслідок війни, перебуває на обліку у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Він та його дружина мають ряд хронічних захворювань, а тому потребують додаткових витрат на своє лікування. ( а.с.48-91)

З довідки про доходи пенсіонера від 27.03.2023 року вбачається, що відповідачем отримано пенсії в період з 01.10.2022 року по 31.03.2023 року 90082,68 грн .(а.с.48).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав від 07.04.2023 року, ОСОБА_2 належить дві земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 0,1 га (кадастровий номер :03:000:5501) надана для індивідуального садівництва та земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер :05:000:0170) надана для ведення особистого селянського господарства (а.с.93).

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання судом першої інстанції вірно встановлено, що донька позивача продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та з огляду на стан здоров`я її батька - відповідача у справі, якому тимчасово встановлено 3 групу інвалідності, яка не обмежує його у працевлаштуванні та на підставі якої він отримує пенсію, наявності у нього земельних ділянок з яких він має можливість отримувати дохід, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу).

Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства.

Посилання скаржника на те, що позивачка є належним позивачем через не підтвердження родинних відносин з донькою та її вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якої позивачкою фактично заявлено вимогу про стягнення аліментів. Крім того, зі змісту його заяви по суті - відзив та апеляційної скарги, він не заперечує того факту, що позивачка та він є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Доводи ОСОБА_2 про те, що тільки позивач повинна доводити можливість наданням ним матеріальної допомоги на навчання доньки є безпідставними, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо наявності підстав для стягнення аліментів на нас навчання не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: