Провадження 2-з/127/19/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що позивачем подано позовну заяву про визнання земельної ділянки іпотечним майном. 21 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором №24/07/2007/840-KB/32 від 24 липня 2007 року, що укладався між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», у тому числі за Договором іпотеки від 24 липня 2007 року, укладенний між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра». За рахунок кредитних коштів ОСОБА_1 було придбано нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 , яке було передано в забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором відповідно до умов Договору іпотеки від 24 липня 2007 року. Так відповідно до умов Кредитному договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 40 000 дол. США терміном користування до 24.07.2017 року, відповідно до п. 1.2 якого цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 24.07.2007 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_1 придбає нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 . Пунктом 2.2. Кредитного договору передбачено, що право власності на земельну ділянку, на якій розташований Предмет іпотеки, не оформлене. У разі оформлення права власності на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 зобов?язана укласти з Банком додатковий договір до Кредитного договору щодо доповнення Предмета іпотеки вказаною земельною ділянкою. Пунктом 2.5. Кредитного договору визначено, що за домовленістю сторін заставна вартість житлового будинку разом із земельною ділянкою складає 22 8585 грн. Водночас, 24.07.2007 року між Банком та ОСОБА_1 укладений Договір іпотеки, відповідно до якого предмет іпотеки являє собою об?єкт нерухомого майна - цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . Згідно абзацу 2 п. 1.5 якого між сторонами досягнуто аналогічної згоди п.2.2 Кредитного договору, а саме: що право власності на земельну ділянку, на якій розташований Предмет іпотеки, не оформлене. У разі оформлення права власності на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 зобов?язана укласти з Банком додатковий договір до Кредитного договору щодо доповнення Предмета іпотеки вказаною земельною ділянкою.

30.07.2008 року ОСОБА_1 було отримано акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0316 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:017:0040. Однак жодних дій щодо виконання умов кредитного та іпотечного договорів ОСОБА_1 не вчинено до теперішнього часу.

Натомість ОСОБА_1 , вчинила дії щодо відчуження даної земельної ділянки на користь інших осіб, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2013 року, яким було скасовано рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 212/7145/2012 від 13.06.2012 року, а в позові відмовлено.

Після укладення Договору відступлення права вимоги, з кредитної справи стало відомо про наявність рішення Апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2013 року про скасування рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №212/7145/2012 від 13.06.2012 року.

Тобто боржником було вчинено ряд дій щодо унеможливлення отримати земельну ділянку в іпотеку.

Таким чином заявник вважає, що є необхідність накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0316 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер на :02:017:0040 РНОНМ 101, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 та просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим субєктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,0316 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер на :02:017:0040 РНОНМ 101.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 156, 158 ЦПК України).

Обґрунтованість заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст.12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Положеннями п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на наведені норми, враховуючи характер позову та подані докази при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Крім того, суд має враховувати, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача чи третіх осіб.

Заявник, посилаючись в заяві про забезпечення позову на те, що ним подано позов про визнання земельної ділянки іпотечним майном, окрім того посилаючись, що між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» 24.07.2007 року укладено кредитний договір за №24/07/2007/840-KB/32 та договір іпотеки від 24.07.2007 року, не долучив до матеріалів заяви належних доказів зазначеного. Також у матеріалах справи відсутні докази, з яких би вбачалось, що між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги за №№GL48N718070_I_4.

Разом з цим, згідно доводів зазначених у заяві, а саме, що 30.07.2008 року ОСОБА_1 було отримано акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0316 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:017:0040, та згодом ОСОБА_1 вчинила дії щодо відчуження зазначеної земельної ділянки на користь третіх осіб, суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували зазначені обставини.

Крім того, заявник просить накласти арешт та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам реєстрації прав, що стосується земельної ділянки, площею 0,0316 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер на :02:017:0040 РНОНМ 101, не обгрунтовуючи свої вимоги щодо даної земельної ділянки, оскільки у мотивувальній частині заяви зазначає земельну ділянкуплощею 0,0316 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:017:0040.

За таких обставин та наведеної вище аргументації, внесена на розгляд суду заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст., 209, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: