Постанова

Іменем України

04 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 362/287/20

провадження № 61-9027св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2014», товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Золотий Колос»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Марчука О. Л. від 26 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Суханової Є. М.,

Сушко Л. П., Олійника В. І., від 27 грудня 2022 року, і виходив з наступного.

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2020 року ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (з 22 вересня 2020 року назва - ТОВ «Агріі Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Нива 2014», ТОВ НВП «Золотий Колос», про стягнення грошових коштів.

2. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (ТОВ «Агріі Україна») та ТОВ «Нива 2014» було укладено договір купівлі-продажу технологічних наборів № 18HX001КРГЯ від 14 вересня

2017 року. Для забезпечення виконання зобов`язання за договором, 14 березня 2019 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ НВП «Золотий Колос» було укладено договори поруки. Відповідачі, як поручителі, зобов`язались перед позивачем солідарно з боржником ТОВ «Нива 2014» нести відповідальність за своєчасне виконання останнім у повному обсязі своїх грошових зобов`язань перед ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (ТОВ «Агріі Україна»). Позивач виконав свої зобов`язання щодо поставки товару, товар поставлено належної якості,

у строки та в порядку, що були обумовлені сторонами в договорі. Водночас

ТОВ «Нива 2014» не виконало зобов`язання щодо оплати товару в повному обсязі.

3. Посилаючись на те, що майнові права та інтереси позивача порушуються, ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (ТОВ «Агріі Україна») просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 12 713 702, 13 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

4. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року, з урахуванням ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2023 року про виправлення описки, закрито провадження у цій цивільній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позов ТОВ «Агріі Україна» не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки позов про стягнення грошових коштів пред`явлено до поручителів за договорами поруки, які забезпечують виконання основного господарського зобов`язання. Сторонами основного зобов`язання є юридичні особи, а тому спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

6. Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Агріі Україна» залишено без задоволення. Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року залишено без змін.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у цій цивільній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки спір між сторонами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства з огляду на укладених договорів, суб`єктний склад основного зобов`язання та приписи чинного господарського процесуального законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. 17 червня 2023 року ТОВ «Агріі Україна» через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

9. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень порушили правила юрисдикції, не врахували, що вимоги позивача заявлені до фізичних осіб, стосуються стягнення заборгованості за договором поруки та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

10. ТОВ «Агріі Україна» стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували релевантні висновки Верховного Суду.

11. Заявник зазначає, що вже отримав рішення суду про стягнення заборгованості по основному договору купівлі-продажу, тобто договірні зобов`язання з юридичними особами припинені. Стверджує, що у ТОВ «Агріі Україна» існують вимоги лише до фізичних осіб на підставі договорів поруки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 362/287/20 за поданою касаційною скаргою.

13. У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

14. 27 липня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив

ОСОБА_1 , на касаційну скаргу ТОВ «Агріі Україна», тобто з пропуском встановленого судом строку для його подання (до 21 липня 2023 року).

15. Згідно з частиною першою статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

16. Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

17. Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

18. З огляду на те, що копію касаційної скарги та ухвали про відкриття касаційного провадження ОСОБА_1 отримав 19 липня 2023 року, що підтверджуються зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає, що встановлений судом строк на подання відзиву ОСОБА_1 підлягає продовженню до дати його подання - до 27 липня 2023 року.

19. У поданому відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у цій цивільній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. 17 січня 2020 року ТОВ «Агріі Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Нива 2014», ТОВ НВП «Золотий Колос», про стягнення грошових коштів.

21. Підставою позову є невиконання зобов`язань за договором купівлі-продажу технологічних наборів № 18 НХ 001 КРГЯ від 17 вересня 2017 року, укладеним між ТОВ «Агроскоп інтернешнл» і ТОВ «Нива 2014». Виконання цих зобов`язань забезпечене порукою відповідачів.

22. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, посилаючись на те, що справа належить до юрисдикції господарського суду, оскільки спір виник щодо стягнення грошових коштів за договорами поруки, які укладено для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи.

Позиція Верховного Суду

23. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.

24. Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

25. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

26. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

27. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

28. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

29. Підстави для закриття провадження у справі визначені у

статті 255 ЦПК України.

30. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

31. Частиною першою статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

32. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

33. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

34. За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

35. З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

36. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

37. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

38. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

39. Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

40. Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

41. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина перша статті 173 Господарського кодексу України).

42. Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

43. Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

44. З огляду на наведені вище норми законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або)фізичні особи-підприємці.

45. Під господарською діяльністю у ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

46. Суб`єктний склад правочинів, укладених для забезпечення виконання основного господарського зобов`язання, не впливає на визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

47. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) та від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18).

48. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Агріі Україна» посилалося, що між ним та ТОВ «Нива 2014» було укладено договір купівлі-продажу технологічних наборів № 18HX001КРГЯ від 14 вересня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 14 березня 2019 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ НВП «Золотий Колос» було укладено договори поруки.

49. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року у справі № 904/3625/19 задоволено позов ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (ТОВ «Агріі Україна») про солідарне стягнення з ТОВ «Нива 2014» і ТОВ НВП «Золотий Колос» заборгованості в сумі 12 713 702, 13 грн. У вказаній справі вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлені не були, вони мали статус третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

50. Посилаючись на виникнення солідарного зобов`язання у ТОВ «Нива 2014» і відповідачів у цій справі, ТОВ «Агріі Україна» звернулося до суду з вимогою про стягнення заборгованості з поручителів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

51. Отже обома сторонами забезпеченого порукою основного господарського зобов`язання, яке виникло з договору купівлі-продажу технологічних наборів № 18HX001КРГЯ від 14 вересня 2017 року,є юридичні особи: «Агроскоп Інтернешнл» (ТОВ «Агріі Україна»)і ТОВ «Нива 2014».

52. Таким чином ця справа за позовом ТОВ «Агріі Україна» про солідарне стягнення з фізичних осіб - поручителів на користь кредитора заборгованості боржника за основним господарським зобов`язанням належить до компетенції судів господарської юрисдикції (1 частини першої статті 20 ГПК України).

53. Аналізуючи характер спірних правовідносин сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що спір виник з приводу невиконання господарського зобов`язання, а тому правомірно закрив провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

54. З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до незгоди заявника з ухваленими у справі судовими рішеннями.

55. Доводи касаційної скарги за своїм змістом не свідчать про порушення судами норм процесуального права при прийнятті судового рішення про закриття провадження у цій цивільній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

56. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

57. Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від

26 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников
О. М. Осіян
В. В. Шипович