Справа № 577/521/23
Провадження № 2/577/239/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

представника позивача ОСОБА_5.,

представників відповідача Коновал Г.О., Лазаренко О.О.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Конотопське транспортне управління», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_2 звернулася з позовом до КП «Конотопське транспортне управління» в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 56043 грн матеріальної шкоди та 20000 грн моральної шкоди, а також 13484,80 грн судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 15 травня 2022 року о 15:45 год по проспекту Червоної Калини в м. Конотоп, працівник відповідача ОСОБА_1 , під час виконання нею трудових обов`язків, керуючи трамваєм № 97, допустила зіткнення з автомобілем «Jelly JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким позивач керувала на належній правові підставі. Відповідно до постанови Конотопського міськрайонного суду від 18 серпня 2022 року ОСОБА_1 свою провину визнала повністю, але провадження у справі за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Розмір завданої позивачу матеріальної шкоди відповідно до звіту № 01/06/22 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу від 02.06.2022 становить 56043,50 грн. Від мирного врегулювання спору відповідач відмовився. Зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_1 , у салоні автомобіля перебувала малолітня донька ОСОБА_4 , яка отримала емоційний стрес, з 15 по 20 травня 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Внаслідок ДТП позивач отримала негативні емоції та сильні переживання. Крім доньки ОСОБА_4 , позивач також має ще двох малолітніх дітей, але через винні дії ОСОБА_1 , позивач змушена була більше уваги приділяти доньці ОСОБА_4 . З 15 травня 2022 року сім`я позивача, яка проживає за межами м. Конотоп, позбавлена можливості користуватися автомобілем, який зазнав суттєвих пошкоджень. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 20000 грн. Зазначає, що оскільки на час ДТП власник автомобіля ОСОБА_3 передала позивачеві право користування та розпорядження ним, позивач має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

КП «Конотопське транспортне управління» надало відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що позивач ОСОБА_2 не є власником транспортного засобу, звіт про оцінку збитків №01/06/22 подала 02.06.2022 після оформлення КТЗ. У позивача відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних колісних транспортних засобів, позивач порушила вимоги п.3.21 ПДР знак «В`їзд заборонено», який встановлений з правої сторони, де позивач рухалась від перехрестя пр. Червона Калина до перехрестя вул. Соборна, перетинаючи трамвайну колію. Витяг про реєстрацію довіреностей виданий 26.05.2022, коли видано свідоцтво про реєстрацію власника транспортного засобу невідомо до чи після скоєння ДТП. На думку відповідача, позивач не дотрималася п.12.3 ПДР. У даному випадку водій трамвайного вагону уже закінчував переїзд вул. Червона Калина, а водій транспортного засобу не прийняв заходи до зупинки та забажав «проскочити». Позивачем не надано доказів передачі ОСОБА_3 позивачу права користування та розпорядження автомобілем. Директор КП «ВУВКГ» на запит відповідача надав відповідь про виконання аварійних робіт по каналізаційному колектору на перехресті вулиць Красногірська та пр. Червоної Калини і рух транспорту було відновлено на початку червня 2022 року, після відновлення дорожнього покриття на місці аварії. Позивач не домовившись із водієм трамваю про відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 доларів США, викликала швидку допомогу своїй неповнолітній дочці. Водій ОСОБА_1 , яка не обізнана в нормативно-правових актах, на прохання адвоката, визнала свою провину за ст. 124 КУпАП, оскільки адвокат повідомила, що у такому випадку провадження у справі буде закрито (а.с. 59-62).

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

21 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Зауважила, що позивач ОСОБА_2 керувала автомобілем з дозволу власника, маючи посвідчення водія на право керування та наданий ОСОБА_3 реєстраційний документ на цей автомобіль. Тому позивач, як користувач майна, наділена правом вимоги на відшкодування збитків заподіяних в ДТП. Повідомила, що представником позивача протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, керуючись ч.8 ст.141 ЦПК України суду буде надано докази понесених позивачем судових витрат.

Третя особа ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою до суду не з`явилася

Представник відповідача Лазаренко О.О. прохала суд закрити провадження у справі за відсутністю предмета спору, мотивуючи тим, що позивач не є власником автомобіля, за участю якого сталося ДТП, а тому не має права вимоги і є неналежним позивачем.

Представник відповідача Коновал Г.І. прохав суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов. На його думку, винною в ДТП є сама позивач, яка рухалася з перевищенням швидкості.

Третя особа ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову, підтримала думку представників КП «Конотопське трамвайне управління». Пояснила, що внаслідок ДТП вона травмувалася від уламків скла, які посипалися їй на голову, а також забила грудну клітку, але за медичною допомогою не зверталася.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до постанови Конотопського міськрайонного суду від 18 серпня 2022 року у справі № 577/1389/22 (провадження № 3/577/866/2022) 15 травня 2022 року о 15:45 год по проспекту Червоної Калини в м. Конотоп ОСОБА_1 , керуючи трамваєм № 97, перед початком руху не впевнилася у безпечності, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Jelly», д.н. НОМЕР_1 під керуванням потерпілої ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі. Ніхто не постраждав, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушила п.10.1ПДР України. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Постанова суду від 18 серпня 2022 року набрала законної сили 30 серпня 2022 року (а.с. 4).

Згідно зі звітом № 01/06/22 про визначення вартості матеріального збитку від 02.06.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Jelly JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 56043,50 грн. (а.с. 7-35).

ОСОБА_1 15 травня 2022 року під час дорожньо-транспортної пригоди перебувала у трудових відносинах з КП «Конотопське транспортне управління».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 12.08.2017 Центром 5942, ОСОБА_3 є власником автомобіля «Jelly JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 36).

26 травня 2022 року ОСОБА_3 видала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Засоріним А.І., якою уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися, зокрема продати, обміняти, передавати в оренду автомобіль «Jelly JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 37-38).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.41-42) та має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 43).

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 426, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 15 травня по 20 травня 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани нижньої губи (а.с. 39).

15 травня 2022 року комісією КП «КТУ» було складено акт згідно якого водій автомобіля НОМЕР_1 порушила знак 3.21 «В`їзд заборонено», підприємству КП «КТУ» завдано збитки в результаті простою трамвайних вагонів в період з 15:45 год до 17:50 год на суму 8478,80 грн (а.с.63). До акту додано фото таблиці датовані 16.05.2022 о 08:03 (а.с. 64), 15.05.2022 о 15:54 (а.с. 65) та 15.05.2022 о 15:56 (а.с. 66).

За інформацією Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства № 99 від 10.02.2023, 16 квітня 2022 року відбулася аварійна ситуація на самопливному каналізаційному колекторі на перехресті вулиць Красногірська та пр. Червоної Калини між вул. Лазаревського та вул. Соборна. 03 травня 2022 року роботи по ремонту колектора були закінчені. Рух транспорту було відновлено на початку червня місяця, після відновлення дорожнього покриття на місці аварії. Одночасно повідомлено, що перекриттям руху та встановленням дорожніх знаків займалося управління ЖКГ Конотопської міської ради (а.с. 70).

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 15 травня 2022 року в якості кондуктора їхала в трамваї під керуванням ОСОБА_1 . Самого моменту ДТП на проспекті Червоної Калини вона не бачила, оскільки приділяла увагу пасажирам. Вважає, що в ДТП винна водій автомобіля, бо зіткнення сталося після того як трамвай переїхав більшу половину дороги. Після зіткнення на ОСОБА_1 посипалося скло, вона дуже налякалася. Жінка з автомобіля з яким сталося зіткнення висловлювала матеріальні претензії.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що працює водієм трамвая в Конотопському «КТУ». 15 серпня 2022 їхала по маршруту № 2, за трамваєм яким керувала ОСОБА_1 на маршруті № 1. Самого моменту зіткнення не бачила. Приїхавши, на проспект Червоної калини побачила, що трамвай майже закінчив маневр через проспект, де сталося зіткнення. На місці були працівники поліції.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що працює в Конотопському «КТУ» водієм трамвая. Самого ДТП не бачила. Того дня перебувала на маршруті № 2 на 2-й зміні. Приїхала з КЕМЗА, зупинилася за 25 метрів, бачила лише наслідки, а саме, що вагон вдарив машину. Вважає, що водій автомобіля перевищила швидкість, як це трапляється зазвичай на цьому перехресті.

V. Норми права.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Речовими правами на чуже майно є право володіння; право користування (сервітут) (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України).

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Виходячи з норм зазначених статей ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються на осіб, які не є власниками, але володіють майном на відповідній правовій підставі.

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.01 № 1306 передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно з вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частинами 3 та 4 вищевказаної норми закону також визначено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із положеннями ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

VІ. Оцінка суду.

Суд, вислухавши представників сторін, допитавши свідків, дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача Лазаренко О.О. про те, що позивач ОСОБА_2 є неналежним позивачем і у справі відсутній спір, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 керувала автомобілем «Jelly JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа. Таким чином, в силу норм ст. 395, 396 ЦК України та п. 2.2. Правил, ОСОБА_2 має право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, яким вона користується на законних підставах. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 200/21325/15- ц (провадження № 61-37571cв18), від 24.03.2021 року у справі № 755/2656/19 (провадження № 61-22470с19), від 12.05.2022 року № 623/290/21 (провадження № 61-9224св21).

Крім того, суд вважає безпідставними доводи представників відповідача про відсутність в ДТП провини водія трамвая ОСОБА_1 і порушення ПДР України позивачем ОСОБА_2 .

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що так така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18.

Натомість у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 335/8507/16-ц (провадження № 61-23811св18).

Постановою Конотопського міськрайонного суду від 18 серпня 2022 року у справі № 577/1389/22, яка набрала законної сили 30 серпня 2022 року встановлено, що 15 травня 2022 року о 15:45 год по проспекту Червоної Калини в м. Конотоп ОСОБА_1 , керуючи трамваєм № 97, перед початком руху не впевнилася у безпечності, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Jelly», д.н. НОМЕР_1 під керуванням потерпілої ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі. ОСОБА_1 порушила п.10.1ПДР України. (а.с. 4). Зі змісту вказаної постанови також вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні, за участю адвоката Бушта В.І., свою провину визнала. Протокол про адміністративне правопорушення було складено згідно вимог закону. Провина ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справа про адміністративне правопорушення, але провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Посилання відповідача на юридичну необізнаність ОСОБА_1 стосовно визнання провини і наслідків закриття провадження у справі, суд розцінює як спробу відповідача уникнути відповідальності за шкоду в деліктному зобов`язанні, заподіяну особою, яка керувала транспортним засобом у зв`язку із виконанням трудових обов`язків

Наданий відповідачем акт від 15.02.2022 (а.с. 66) та листування з КП «ВУВКГ» (а.с. 69-70), а також покази допитаних свідків - працівників КП «Конотопське КТУ» ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, за участю позивача. Належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, в силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України є постанова суду від 18.08.2023 року у справі № 577/1389/22.

Окремо суд зауважує, що допитані свідки відповідача пояснили, що безпосередньо не бачили момент зіткнення трамвая з автомобілем, а побачили лише наслідки зіткнення. Крім того, свідки є працівниками КП «Конотопське КТУ», а тому можуть бути зацікавленими в розгляді справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відтак, враховуючи, наведені правові висновки, суд дійшов висновку, що відшкодовувати позивачеві шкоду заподіяну внаслідок ДТП має відповідач КП «Конотопське трамвайне управління», оскільки на час ДТП водій трамвая ОСОБА_1 виконувала свої трудові обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18 (провадження 61-13747св19) вказано, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Наданий позивачем Звіт № 01/06/22 від 02 червня 2022 року, згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту автомобілем «Jelly JL7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з врахуванням фізичного зносу становить 56043,50 грн. суд визнає належним та допустимим доказом. Зважаючи на те, що цей висновок відповідачем спростований не був, незгоду останнього з розміром матеріального відшкодування заявленого позивачем - 56043 грн. суд розцінює як спробу ухилитися від цивільно-правової відповідальності за завдані позивачу збитки.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд, враховує наступне.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд звертає увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності людини. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною та достатньою аби компенсувати людські страждання, тому її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Таким чином, з урахуванням глибини і тривалості моральних страждань позивача ОСОБА_2 , які були викликані пошкодженням автомобіля, суд вважає, що з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди слід стягнути 3000 грн 00 коп, що буде справедливим, відповідатиме принципам розумності та виваженості.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Конотопське транспортне управління», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Конотопське транспортне управління» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 56043 (п`ятдесят шість тисяч сорок три) грн. та 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Представник позивача: ОСОБА_5 , (юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Конотопське транспортне управління», юридична адреса: м. Конотоп, вул.Усп.Троїцька, 120, .

Представник відповідача: Лазаренко Олена Олександрівна, Коновал Григорій Опанасович , юридична адреса: м. Конотоп, вул.Усп.Троїцька, 120,

Третя особа: ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 01 травня 2023 року.

Суддя Потій Н. В.