ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/1437/21

Головуючий у першій інстанції Павленко О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/897/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «МЕГАБАНК»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року (повний текст рішення складено 17.04.2023) у справі за позовом Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (далі - АТ «МЕГАБАНК», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018 в розмірі 305 666,68 грн, що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом та судових витрат в сумі 4 585,00 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що 30.05.2018 між ОСОБА_2 і АТ «МЕГАБАНК» укладено кредитний договір № 12-24/2018-МК-UAH, згідно з яким банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 400 000,00 грн на строк до 27.05.2022 зі сплатою 23 % річних.

Цього ж дня в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна № 12-24/2018-МК-UAH-З, предметом якого є: трактор колісний марки МТЗ-920, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіп марки ГКБ, модель 8551, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки КАМАЗ, модель 55102, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки SKODA модель RAPID 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Банку стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим 21.01.2019 ним до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори направлено претензію до спадкоємців померлого, за якою нотаріусом відкрито спадкову справу.

23.09.2019 державним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на трактор колісний марки МТЗ-920, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіп марки ГКБ, модель 8551, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки КАМАЗ, модель 55102, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Позивач наголошував, що він виконав обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, шляхом направлення на адресу Ріпкинської районної державної нотаріальної контори претензії кредитора. Також, 16.10.2020 Банком ОСОБА_1 , як спадкоємцю померлого, направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, відповідач погасив лише 16 000 грн, у повному обсязі вимогу не виконав, борг у сумі, яку повинен сплатити Банку, не повернув.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 17 квітня 2023 року про виправлення описки, позов Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018 у розмірі 281 666,68 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» 4 225,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що будь-яка заборгованість у відповідача перед Банком відсутня, оскільки померлим позичальником та ним особисто по кредиту було сплачено 122 786,08 грн. Крім того, страховик АТ «СК «Мега-Гарант», який є вигодонабувачем за договором страхування автомобілю марки SKODA модель RAPID 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , повинен сплатити на користь Банку страхове відшкодування в розмірі матеріального збитку - 279 340,00 грн, що разом із сплаченою сумою складає 402 126,08 грн.

Заявник зазначає, що 13.01.2021 ним як спадкоємцем померлого ОСОБА_2 направлено до страховика АТ «СК «Мега-Гарант» заяву про виконання зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту шляхом виплати страхового відшкодування на рахунок вигодонабувача АТ «МЕГАБАНК», проте вона залишена без відповіді.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що Банк дотримуючись норм чинного законодавства звернувся до нотаріальної контори з претензією, а відповідач, як спадкоємець майна померлого боржника, зобов`язаний задовольнити його вимоги в межах вартості успадкованого майна, якого достатньо для їх задоволення.

Позивач указує на те, що частково сплачені ОСОБА_2 і ОСОБА_1 суми на погашення кредитної заборгованості, відображено у наданих позивачем доказах, зокрема, у виписках по рахунках та розрахунках заборгованості, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та встановлено, що сума заборгованості була розрахована з урахуванням внесених платежів.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Сагаля С.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Кульбій-Кухар Ю.В., яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «МЕГАБАНК», суд першої виходив з того, що померлим ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018 не була погашена в повному обсязі. При цьому судом враховано часткове погашення відповідачем боргу на суму 24 000 грн та те, що АТ СК «Мега-Гарант» не проведено на користь АТ «МЕГАБАНК» як вигодонабувача виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом установлено, що 30.05.2018 в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій № ГД-12-24/2018 від 30.05.2018 між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 12-24/2018-МК-UAH (далі кредитний договір) (а. с. 4-5, 6-9).

Згідно з п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (відкриває невідновлювальну кредитну лінію) в розмірі 400 000,00 грн, а позичальник зобов`язується на умовах, передбачених договором, повернути кредит та сплатити проценти. Тип процентної ставки - фіксована процентна ставка.

З розділу 2 кредитного договору вбачається, що кредит надається готівкою на строк з 30.05.2018 по 27.05.2022 включно. Процентна ставка за користуванням кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) складає 23,00 % річних. Реальна річна процентна ставка складає 37,0847 %. Загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 656 115,27 грн. Розмір комісійної винагороди за оформлення документів під час відкриття позичкового рахунку, в % від суми кредиту сплачується у день укладання договору в розмірі 1 %. Процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний у п. 2.6 договору, складає 0,1 %.

Відповідно до п. 4.2.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит у повному обсязі до 16:00 27.05.2022 згідно з графіком зменшення ліміту (додаток № 2 до договору а. с. 10).

Видача кредитних коштів в сумі 400 000,00 грн ОСОБА_2 за зазначеним вище кредитним договором підтверджується копією його заяви на видачу готівки та квитанцією Банку № 2085_25 від 30 травня 2018 року (а. с. 14).

30.05.2018 між ПАТ «МЕГАБАНК» і ОСОБА_1 укладено договір поруки № 12-24/2018-МК-UAN-П, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 в повному обсязі усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору № 12-24/2018-МК-UAH від 30 травня 2018 року та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором у разі переведення боргу за кредитним договором на іншу особу або у разі смерті боржника.

30.05.2018 між ПАТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір застави № 12-24/2018-МК-UAH-З, який забезпечує виконання останнім зобов`язань, зокрема за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018 (а. с. 11-13). Предметом застави є: трактор колісний марки МТЗ-920 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сторони домовились про його вартість у розмірі 231 000,00 грн; причіп марки ГКБ модель 8551 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сторони домовились про його вартість у розмірі 69 000,00 грн; автомобіль марки SKODA модель RAPID, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , сторони домовились про його вартість у розмірі 206 400,00 грн; автомобіль марки КАМАЗ модель 55102, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , сторони домовились про його вартість у розмірі 144 000,00 грн (а.с. 11-13).

Також 30.05.2018 між ОСОБА_2 та АТ СК «Мега-Гарант» укладено:

- договір № 145-24/2018-М добровільного страхування майна, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону України і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном, а саме трактором колісним марки МТЗ-920, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіпом марки ГКБ модель 8551, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобілем марки КАМАЗ модель 55102, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 44-24/2018Т, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом SKODA модель RAPID 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 55-58).

Вигодонабувачем у вищезазначених договорах добровільного страхування визначено ПАТ «МЕГАБАНК».

ІНФОРМАЦІЯ_1 унаслідок отриманих у ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а. с. 15, 53-54).

За претензією кредитора АТ «МЕГАБАНК» від 21.01.2019 № 85-13/71, в якій Банк просив її прийняти, відкрити спадкову справу та повідомити про спадкоємців ОСОБА_2 , Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 3/2019 (а. с. 16, 17).

23.09.2019 державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори Підгайною О.І. відповідачу ОСОБА_1 як спадкоємцю ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на трактор колісний марки МТЗ-920, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль марки КАМАЗ модель 55102, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; причіп марки ГКБ модель 8551, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зареєстровані в реєстрі за №931, № 932, № 933 відповідно (а. с. 18-20).

16.10.2020 АТ «МЕГАБАНК» направило на адресу відповідача вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018, укладеним між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 , в якій Банк вимагав від ОСОБА_1 , як спадкоємця майна померлого ОСОБА_2 , відновити порушені права Банку та сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 321 666,68 грн у строк до 13.11.2020 (а. с. 21, 22).

Із копій квитанцій, що надані відповідачем, від 31.05.2018, 27.06.2018, 31.07.2018, 31.08.2018, 28.09.2018, 31.10.2018, 30.11.2018 вбачається, що ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитної заборгованості сплатив Банку 94 786,08 грн, а ОСОБА_1 згідно із квитанціями від 31.01.2019, 28.02.2019, 30.10.2020 сплатив Банку 28 000,00 грн (а. с. 59-62).

Розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 03.03.2023, що наданий Банком на виконання ухвали суду першої інстанції від 27.12.2022, підтверджує, що заборгованість за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30 травня 2018 року з урахуванням сплачених коштів, складає 281 666,68 грн (а. с. 140).

Також із матеріалів справи вбачається, що 01.12.2018 у м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SKODA RAPID д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля САЗ 3507 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких згодом помер, а автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_3 , що підтверджується вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.11.2019 (а. с. 53-54).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (дочка померлого ОСОБА_2 ) звернулась до АТ СК «Мега-Гарант» з заявою-повідомленням про настання страхового випадку (а.с. 63).

20.02.2019 на замовлення АТ СК «Мега-Гарант» СПД «Щербатий А.А.» виготовлено звіт про оцінку № 3490 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу легкового автомобіля SKODA RAPID д.н.з. НОМЕР_4 та складає 279 340,00 грн (а. с. 64-68).

28.05.2020 на замовлення АТ СК «Мега-Гарант» СПД «Щербатий А.А.» виготовлено акт про оцінку № 4208 по дослідженню спеціаліста-автотоварознавця у частині визначення утилізаційної вартості автомобіля SKODA RAPID д.н.з. НОМЕР_4 , згідно якого утилізаційна вартість вказаного автомобіля в результаті ушкодження при ДТП на момент дослідження складає 66 399,20 грн (а.с. 69-71).

13.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ СК «Мега-Гарант» із заявою про виконання страховою компанією своїх обов`язків за договором добровільного страхування наземного транспорту № 44-24/2018Т від 30.05.2018 шляхом виплати страхового відшкодування на рахунок вигодонабувача АТ «МЕГАБАНК», яка залишена без відповіді (а.с. 72).

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки первісного боржника на нового боржника.

Наведене дає підстави для висновку, що у Цивільному кодексу України визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

У Цивільному кодексі України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначено справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину, зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України.

Отже правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц, від 29.01.2020 у справі № 496/4363/15-ц, від 15.07.2020 у справі № 645/1566/16-ц, від 04.03.2020 у справі № 2609/30529/12, від 24.11.2021 у справі № 615/473/20.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_2 виникли договірні правовідносини щодо отримання останнім 30.05.2018 кредиту у розмірі 400 000,00 грн зі сплатою 23 % річних з обов`язком повернути кошти до 27.05.2022.

Видача ОСОБА_2 кредитних коштів за зазначеним вище кредитним договором підтверджується копією його заяви на видачу готівки та квитанцією Банку.

За життя ОСОБА_2 частково виплатив кредитні кошти, проте, повністю кредит перед Банком не погасив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер від отриманих 01.12.2018 травм у дорожньо-транспортній пригоді.

Доказами, які містяться у справі достовірно підтверджено, що відповідач, який є сином померлого ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті останнього, яка складається з наступних транспортних засобів:

- трактору колісного марки МТЗ-920, 2007 року випуску, вартістю 231 000,00 грн;

- причепу марки ГКБ модель 8551, 1986 року випуску, вартістю 69 000,00 грн;

- автомобіля марки КАМАЗ модель 55102, 1991 року випуску, вартістю 144 000,00 грн.

Загальна вартість спадкового майна складає 444 000,00 грн.

Апеляційним судом пропонувалось відповідачу надати докази щодо ринкової вартості спадкового майна, одержаного ним у спадщину, на що останнім повторно надано договори застави із погодженою померлим ОСОБА_2 і Банком вартістю майна.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна».

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , він разом з правами спадкодавця прийняв і його обов`язки, в тому числі, зобов`язання щодо погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018, проте, така його відповідальність обмежена вартістю успадкованого майна, що у даній справі становить 444 000,00 грн.

Стягуючи з відповідача, як спадкоємця, заборгованість за кредитним договором, яку спадкодавець мав виплатити кредитору за життя і яка залишилась непогашеною, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та, врахувавши часткову сплату ОСОБА_2 і ОСОБА_1 боргу, дійшов вірного висновку, що на користь Банку належить стягнути 281 666,68 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що будь-яка заборгованість у відповідача перед Банком відсутня, оскільки померлим позичальником та ним особисто по кредиту було сплачено 122 786,08 грн, є помилковими.

Як вбачається із наданого на вимогу районного суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 12-24/2018-МК-UAH від 30.05.2018 (а.с. 140) проплати на загальну суму 122 786,08 грн, що здійснені в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за квитанціями від 31.05.2018, 27.06.2018, 31.07.2018, 31.08.2018, 28.09.2018, 31.10.2018, 30.11.2018 та ОСОБА_1 за квитанціями від 31.01.2019, 28.02.2019, 30.10.2020 М.М. враховані Банком.

Апеляційний суд не знаходить слушними посилання заявника на те, що страховик АТ «СК «Мега-Гарант», який є вигодонабувачем за договором страхування автомобілю марки SKODA модель RAPID 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , повинен сплатити на користь Банку страхове відшкодування в розмірі матеріального збитку - 279 340,00 грн, у зв`язку із чим у Банку відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Таким породженням прав є укладання договору на користь третьої особи.

Згідно із частиною другою статті 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Аналогічне положення закріплене у статті 3 Закону України «Про страхування».

Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обов`язків за укладеним договором.

При цьому, відповідно до частин третьої та четвертої статті 636 ЦК України якщо третя особа (вигодонабувач) відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може вимагати виконання договору на користь третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Предметом договору страхування у цій справі є майнові інтереси страхувальника щодо володіння, розпорядження та користування майном, яке є предметом застави, а тому страхувальник є зацікавленою особою у збереженні цього майна не тільки як його власник, а й як особа, яка забезпечує цим майном виконання укладеного кредитного договору, оскільки предмет застави не повинен зазнавати зменшення вартості або бути втраченим.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом України у постанові від 14.06.2017 у справі № 215/5112/13, Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 у справі № 372/551/16.

АТ «МЕГАБАНК» як вигодонабувач у встановленому законом порядку до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не зверталося, що свідчить про те, що Банк відмовився від права, наданого йому на підставі договору страхування, вимагати від страховика виконання обов`язків за укладеним договором.

Таким чином у страховика - АТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування вигодонабувачу.

Відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування не звільняє позичальника від взятих на себе зобов`язань за договором кредиту і не породжує у кредитора як вигодонабувача обов`язку щодо пред`явлення вимоги до страховика. У такому випадку позичальник зобов`язаний виплатити кредитору заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, за рахунок вартості предмету застави, а у даному випадку, і в межах вартості спадкового майна, яке прийняв у спадщину ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів уважає, що рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року є законним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2023 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко