ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2023 року м. Кропивницький

справа № 383/872/22

провадження № 22-ц/4809/744/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2022 року у складі судді Бондаренко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що з 21.10.2017 по 03.10.2019 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірваний рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.01.2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно починаючи з 15.11.2018 і до досягнення ним повноліття.

Зазначала, що наразі син проживає разом з нею, вона самостійно піклується про усі його потреби, займається вихованням та розвитком. Відповідач є працездатною особою та здатен гідним чином приймати участь у матеріальному забезпеченні сина.

Оскільки спосіб стягнення аліментів на утримання дитини визначений рішенням суду у твердій грошовій сумі не задовольняє потреби дитини, з метою забезпечення дитині нормального рівня матеріального забезпечення, вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, що не вплине на погіршення його матеріального становища.

Просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, встановлений рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.01.2019, справа №485/1818/18 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; виконавчий лист по виконавчому провадженню №58590818 відкликати із Снігурівської ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), після набрання даним рішенням суду законної сили.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.01.2019 по справі № 485/1818/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі 1200 грн., до досягнення ним повноліття, на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 грн., виданий на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.01.2019 року по справі №485/1818/18 відкликати з дати набрання законної сили даного рішення суду.

В задоволенні іншої частини вимог позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що суд першої інстанції неповно з?ясував обставин, що мають значення для справи, а невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи призвели до неправильного вирішення справи. Зауважив, що його не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, а тому він не знав про час і місце проведення судових засідань. В результаті чого він був позбавлений можливості подавати докази та заперечення. Про оскаржуване рішення суду дізнався лише 23 березня 2023 року з повідомлень у додатку «Дія», якого я не мав до цього часу.

Зазначав, що наразі має другий шлюб від 19 травня 2022 року з ОСОБА_4 і спільну малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Разом з ними згідно рішення виконавчого комітету про визначення місця проживання дитини проживає неповнолітня дитина дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який теж знаходиться на його утриманні, через відсутність можливості у дружини отримувати дохід.

Вказував, що його фінансове становище значно погіршилось від початку військового стану. Офіційного працевлаштування він не має і постійного доходу в зв?язку з даним становищем в країні також.

Посилаючись на зазначені обставини, просив скасувати рішення Бобринського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення змінивши розмір частки з 1/4 на 1/6 з усіх видів заробітку.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

Позивач не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2017 року, який розірваний рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03.09.2019 року (а.с.16).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.02.2018 року (а.с.7). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується копією довідки Виконавчого комітету Широківської сільської ради Миколаївської області №73 від 01.02.2022 року (а.с.6).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.01.2019 року по справі №485/1818/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 15.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.17-18).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. А відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Необхідність зміни способу стягнення аліментів ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відбулися зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів, змінився прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Таким чином, на момент ухвалення оскаржуваного рішення 07.11.2022 - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не міг бути меншим ніж 2201 грн.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.01.2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1200 грн щомісячно, тобто визначений судовим рішенням розмір аліментів є меншим, ніж передбачений законом мінімальний гарантований розмір аліментів.

Враховуючи взаємний обов`язок батьків з утримання дітей, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6, який змінюється протягом року в сторону збільшення, що у свою чергу веде до додаткового навантаження на матір з утримання неповнолітньої дитини, встановлений законодавством гарантований розмір аліментів (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), колегія вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність змінити способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та визначити їх в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, апеляційний суд враховує, що доказів на підтвердження підстав для визначення розміру аліментів меншому, ніж частина, відповідач не надавав.

З долученого до апеляційної скарги свідоцтва про шлюб з ОСОБА_7 , свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 їх спільної дочки ОСОБА_8 вбачається, що змінився сімейний стан відповідача. Однак ця обставина не є доказом погіршення матеріального становища відповідача та перебування на його утриманні зазначених осіб.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність у відповідача постійної роботи та доходів. Відповідач є фізично здоровою людиною та не позбавлений можливості працевлаштуватися з метою отримання доходу, необхідного для утримання його неповнолітніх дітей. При цьому сам лише факт відсутності у відповідача роботи не може бути підставою для незабезпечення належного утримання сина ОСОБА_9 з урахуванням його віку, стану здоров`я та розвитку, до того ж відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися самостійно чи звернутися з відповідним питанням у центр зайнятості. В матеріалах справи відсутні докази перебування відповідача на обліку в службі зайнятості як особи, яка шукає роботу та отримує соціальну допомогу по безробіттю або вжиття ним інших заходів щодо працевлаштування.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частин одинадцятої, дванадцятої статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У підпункті 15.8 пункту 15 частини першої розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 розділу XIV «Надання інформації на веб-порталі» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (з наступними змінами і доповненнями), на головній сторінці веб-порталу та на сайтах судів на веб-порталі (інформація, що відноситься до кожного суду та її наявності) автоматично, оприлюднюються інформація (посилання на неї): оголошення про виклик відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, номер судового провадження, місце, дата і час наступного судового засідання, на яке така особа викликаєтеся.

З огляду на викладене застосуванню частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, а саме опублікуванню оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України повинно передувати з`ясування місця проживання (перебування) відповідача.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №283/289/18-ц (провадження №61-18125св19) та від 12 березня 2020 року у справі №522/5315/15-ц (провадження №61-40463св18).

Із матеріалів справи убачається, що на запит суду про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 27.09.2022 головою Широківської сільської ради надано відповідь, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але в межах території сільської ради не проживає.

Ухвалою Бобринецького районного суду від 28.09.2022 відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін на 07.11.2022. Зазначено про повідомлення відповідачу про постановлення ухвали про відкриття провадження шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та про виклик в судове засідання відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Здійснюючи виклик ОСОБА_2 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд першої інстанції посилався на те, що остання відома зареєстрована адреса місця проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території та він не має офіційної електронної адреси, тому про відкриття провадження у справі відповідач має бути повідомлений згідно із порядком, визначеним ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно якої, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За відомостями паперових картотек відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Миколаївській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 значиться зареєстрованим з 30.03.2011 по теперешній час за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 по паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому 21.02.2011 Снігурівським РС УДМС України в Миколаївській області. Електронні дані про реєстрацію місця проживання/перебування ВІС ДМС України відключено у Миколаївській області з 24.02.2022 року (а.с.30).

06.10.2022 Бобринецький районний суд зробив оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 32, 33).

Із зазначеного вбачається, що опублікуванню судом першої інстанції оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України передувало з`ясування місця проживання (перебування) відповідача за зазначеною в позові адресою місця його реєстрації. Інша адреса місця проживання (перебування) відповідача в матеріалах справи відсутня.

Отже, доводи заявника про неналежне його повідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції, є необґрунтованими та не знайшли своє підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, як підстави для скасування рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія судді приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко