_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/947/55/23
УХВАЛА

12.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Київського районного суду з заявою, в якій зазначає наступне.

Відповідно до договору дарування від 05.10.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Степановою І.А., ОСОБА_1 є власником будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 12.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки має намір провести відчуження об`єкта нерухомості.

З інформаційної довідки № 332056948 стало відомо, що ухвалою Київського районного суду від 07.09.2012 р. накладено арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду цивільної справи № 1512/11330/2012, за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договору дарування недійсним та виселення.

Копію ухвали для виконання було направлена до ОФДП «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції, Третьої Одеської державної нотаріальної контори, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Згідно з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:

арешт нерухомого майна було накладено за реєстраційним номером обтяження: 12975874, 11.09.2012 року реєстратором ОФДП «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси, 1512/11330/2012 від 07.09.2012 року, Київський районний суд м. Одеси, та арешт нерухомого майна було накладено за реєстраційним номером обтяження: 13005972, 18.09.2012 року реєстратором ОФДП «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції, на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника, 34324919, 13.09.2012 року, І Київський ВДВС Одеського МУЮ, Головний державний виконавець А. М. Шевчук.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню.

Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2012 р. накладено арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду цивільної справи № 1512/11330/2012, за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договору дарування недійсним та виселення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2013 року в даній цивільній справі залишено в силі.

Відомості про зняття арешту щодо вищевказаного об`єкту нерухомості в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В абз. 2 п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено: «При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна».

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власнии розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є власником будівлі АДРЕСА_1 , та вищевказаний арешт перешкоджає ОСОБА_1 розпоряджатися своєю власністю, вона звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, які застосовані ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2012 року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2012 року (справа №1512/11330/2012), у вигляді накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно; може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дати її складення.

Суддя Коваленко О. Б.