П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Київ

Справа № 377/228/23

Провадження: № 22-ц/824/8671/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 28 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Теремецької Н. Ф.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду вказану заяву, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 лютого 2023 року вона звернулась до виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області з метою отримання довідки про її проживання в селищі Ріпки з 26.04.1986 по 01.01.1993, але їй видали довідку про її проживання в селищі Ріпки тільки за період з 26.04.1986 по 22.04.1988, посилаючись на те, що інших даних у них немає.

Зазначала, що встановити факт проживання в селищі Ріпки в період з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року їй необхідно для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За викладених обставин, ОСОБА_1 просила суд встановити факт її постійного проживання в селищі Ріпки Чернігівської області в період з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 28 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що місцевий суд помилково вказав на можливість встановлення визначеного факту органом місцевого самоврядування, оскільки постанова правління Пенсійного фонду України, на яку послався суд, не може встановлювати обов`язків для органів самоврядування. Окрім того, вважає безпідставним висновок про наявність спору, який має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, оскільки дії органу місцевого самоврядування та Головного управління ПФУ є законними та не свідчать про виникнення спору на теперішній час.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, ОСОБА_1 направила заяву, в якій просила розглянути апеляційну скаргу за її відсутності, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як убачається із поданої ОСОБА_1 заяви, встановлення факту її постійного проживання в селищі Ріпки Чернігівської області в період з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року необхідно для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги, при цьому, відмова відповідного органу в установленні такого факту або ж відмова відповідного органу управлінням Пенсійного фонду України в призначенні пенсії на пільгових умовах може бути підставою для звернення із позовом, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення та якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому, суд встановлює відповідні факти в тому випадку, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV вказаного порядку визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551.

Відповідно до п. 11 вказаного порядку, посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Відповідно до п. 13 вказаного порядку спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження.

Право на пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги.

Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що заява про встановлення факту постійного проживання на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки законом передбачений порядок отримання відповідних документів на підтвердження визначеного факту, а спір між заявником та відповідним відділенням Пенсійного фонду України щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Висновки щодо неможливості розгляду судом заяв про встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, відображені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 569/7589/17; від 10 квітня 2019 року в справі № 162/760/17, від 04 вересня 2019 року в справі № 14-369цс19; від 30 січня 2020 року в справі №287/167/18-ц.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності законодавчого регулювання встановлення визначеного факту в позасудовому порядку відхиляються апеляційним судом, оскільки, як було зазначено вище, правила видачі посвідчень потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551.

Посилання ОСОБА_1 на те, що між нею та органами місцевого самоврядування або ж органами Пенсійного фонду відсутній спір, не спростовує можливості отримання нею відповідних документів у передбачений законом спосіб, а в разі виникнення спору звернення з відповідним позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження є правильним.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, ухвала Славутицького міського суду Київської області від 28 березня 2023 року підлягає залишенню без змін, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 15 червня 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова