Єдиний унікальний номер 719/348/23
Номер провадження 2/719/72/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

за участю секретаря Козак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Новодністровськ, Чернівецької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року в суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову вказала, що сторонами 10.11.2001 року було укладено шлюб. Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 . Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.11.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.10.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданим Новодністровським відділом державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області станом на 30.06.2023 року у відповідача перед позивачем наявний борг зі сплати аліментів в сумі 22111,02 грн.

Відтак ОСОБА_1 просить на підставі ст. 196 СК України стягнути з ОСОБА_2 за період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2023 року пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 49 627,93 грн.

Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 18 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, витребувано у Головного управління ДПС інформацію про доходи ОСОБА_2 .

Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 15 серпня 2023 року відмовлено у зупиненні провадження та відкладено судове засідання на 29 серпня 2023 року о 12 год. 30 хв.

23 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_5 подала відзив, у якому зазначила, що відповідно до рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.11.2010 року, відповідач був зобов?язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення старшої дитиною повнолітня. 09 жовтня 2010 року відповідним відділом ДВС було відкрите виконавче провадження №23566976 щодо виконання вищезазначеного рішення суду та щомісячно відповідач сплачував 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів). Після досягнення старшим сином ОСОБА_6 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача припинилось зобов?язання щодо сплати аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на двох дітей, а залишилось зобов?язання по сплаті аліментів на молодшого сина ОСОБА_7 у розмірі 1/6 (половина від 1/3) всіх видів заробітку (доходу).

Зауважила, що відповідач добровільно та регулярно виконував рішення суду шляхом перерахування коштів на особистий банківський рахунок позивача.

На думку представника відповідача, останній вжив всіх можливих заходів для належного виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, оскільки тривалий час, орієнтовно з 2011 року по 2021 рік ОСОБА_2 офіційно не працював, а тому при визначені розміру аліментів виходив із розміру свого фактичного щомісячного доходу.

Крім того, після одруження вдруге у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 , обов' язок по утриманню якого покладений на ОСОБА_2 . Також, адвокат Щербина Я.М. стверджує, що на утриманні відповідача перебуває його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є пенсіонеркою та бабусею позивача, а молодша сестра відповідача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має хворобу ОСОБА_10 , є інвалідом з дитинства та перебуває під цілодобовим доглядом матері.

Додала, що 11.02.2021 року Новодністровський міський суд Чернівецької області ухвалив заочне рішення по справі №719/482/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_11 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, яким позовні вимоги задоволено, та стягнуто аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно за період з 02.12.2021 року до досягнення ним двадцяти трьох років. Станом на 23.08.2023 року у Новодністровському міському суді Чернівецької області розглядається заява про перегляд заочного рішення. Але в межах виконавчого провадження №69822082 з відповідача утримано на користь старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти за період з 02.12.2021 року по 30.06.2023 року у розмірі майже 38000 гривень, після чого виконавче провадження було закрите, про що 17.07.2023 року винесена відповідна постанова.

Також, у відповідача наявні грошові зобов?язання за кредитним договором №9570 від 19.03.2021 року, який укладений його дружиною, проте згідно положень Сімейного кодексу України є спільними фінансовими зобов?язаннями.

Адвокат вважає, що долучений ОСОБА_1 розрахунок пені за прострочення сплати аліментів є необгрунтованим і незаконним, оскільки: у графі «Сума погашення» позивач за власної ініціативою розділяє сплачену відповідачем суму аліментів єдиним платежем на 2 суми, тобто 2 платежі, що не відповідає дійсності та спростовується в тому числі розрахунком ДВС; у графі «Кількість днів прострочки» за період січень 2021 року, лютий 2021 року - не зазначено кількості днів прострочки, а за період листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2023 року та подальші періоди - зазначений період прострочки 100 днів, що є помилковим при математичній перевірці таких періодів.

Окрім того, представник ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_12 просить стягнути пеню у розмірі, що перевищує розмір заборгованості по аліментах, що в своє чергу, на думку захисника, суперечить положенням ст.. 196 СК України.

На підставі вищезазначеного просила відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути понесені відповідачем судові витрати з позивача.

Відзив відповідача позивач отримала 28.08.2023 року, що підтверджується відкритими даними з трекінгу АТ Укрпошти.

28 серпня 2023 року в суд надійшло клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження у зв`язку з перебуванням відповідача з 25.06.2022 року на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

29.08.2023 року ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області було відмовлено стороні відповідача у клопотанні про зупинення провадження.

29 серпня 2023 року сторони, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в таке не з`явились, при цьому 29.08.2023 року ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, додала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не бажає надавати відповідь на відзив відповідача.

Від відповідача та його представника жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. При цьому суд зауважує, що хоча представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, сам факт подання такого клопотання не є підставою для відкладення судового розгляду, з огляду на висловлену позицію сторони відповідача у відзиві на позовну заяву, відсутню потребу у суду заслухати особисті пояснення ОСОБА_2 , участь у справі представника відповідача та відсутність перешкод для розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 10.11.2001 року, який було розірвано 12.11.2010 року, що підтверджується рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 17 березня 2009 року Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області.

На підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.11.2010 року відповідача було зобов`язано сплачувати, починаючи з 28.10.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно на користь позивача для утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Судом встановлено також, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої 04.07.2023 року №941/29.4-36 в.о. начальника Новодністровського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Боянжієм Д.І., станом на 30.06.2023 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 22111,02 грн.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, стосовно ОСОБА_2 станом на 18.07.2023 рік, наявна інформація про доходи, а саме у 2010 році отримував заробітну плату; за період з 2011 року по серпень 2021 рік відсутня інформація про доходи; у серпні 2021 році отримано додаткове благо; з травня 2022 року по березень 2023 року наявні виплати військовослужбовцям.

Відповідно до ст.. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно наданого державним виконавцем Боянжієм Д.І. розрахунку заборгованості вбачається, що виконавець обчислював 1/6 від розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та загальний борг по виплаті аліментів станом на 30.06.2023 року становить 22111,02 грн.

Проте, дохід, з якого державний виконавець повинен був нараховувати аліменти відповідачу, за період з травня 2022 року по червень 2023 року повинен розраховуватись не від середньої заробітної плати по регіону в розмірі 13323 грн., а від значно більших за своїм розміром виплат ОСОБА_13 як військовослужбовцю, оскільки відповідач мав офіційний дохід протягом даного періоду.

Разом з тим, згідно зі ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, керуючись принципом диспозитивності та змагальності сторін, враховуючи те, що позивачем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у меншому розмірі, ніж той, на який вона має право, суд розглядає обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог про стягнення пені саме із урахуванням наданого нею розрахунку заборгованості.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Отже, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Наданий позивачем розрахунок пені відповідає вищенаведеному порядку її нарахування, при цьому суд відхиляє доводи представника відповідача щодо необґрунтованості та незаконності такого розрахунку внаслідок наступного.

Так, адвокат Щербина Я.М. стверджує, що ОСОБА_1 безпідставно у графі «Сума погашення» за власної ініціативи розділяє сплачену відповідачем суму аліментів єдиним платежем на 2 суми, тобто 2 платежі.

У Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) висловлено правову позицію, у відповідності до якої при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Оскільки ОСОБА_2 щомісячно сплачував меншу суму аліментів, ніж було визначено виконавцем, частина платежу зараховувалась на погашення попередньої заборгованості, а залишок на погашення поточного платежу. А тому розподіл єдиних платежів відповідача на дві суми вказує у розрахунку на метод зарахування сплачених аліментів.

Також, адвокат Щербина Я.М. вказує, що у графі «Кількість днів прострочки» за період січень 2021 року, лютий 2021 року не зазначено кількості днів прострочки, а за період листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2023 року та подальші періоди зазначений період прострочки 100 днів, що є помилковим при математичній перевірці таких періодів.

Однак представник відповідача не звернула увагу, що за період січень 2021-лютий 2021 року пеня не нараховувалась, а тому відсутня кількість днів прострочення.

Що стосується періоду січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року та подальші періоди, то позивачем вказується в одній графі «кінцева дата розрахунку, якщо прострочена сума боргу не погашена, а сума пені не досягла 100% простроченої заборгованості» , а в іншій графі «дата, якщо нарахування розміру пені досягло 100%».

Оскільки на конкретний місячний платіж не може бути нарахована пеня у розмірі, більшому ніж 100% заборгованості і за кожен день заборгованості нараховується 1% пені, відсутня необхідність вказувати у розрахунку кількість днів прострочення, більше ніж 100, так як прострочення за більшу кількість днів стягнуто бути не може.

Окрім того, суд вважає помилковими доводи сторони відповідача, що стягнення розміру пені у сумі, більшій, ніж заборгованість аліментів, суперечить положенням ст.. 196 СК України.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 вказав як розуміти формулювання у нормі права «не більше 100 відсотків заборгованості».

Якщо, застосовуючи формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», яке міститься в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК, обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто тією, яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період, коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць.

Верховний Суд, враховуючи принцип розумності, вважає, що оскільки пеня - змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Отже, представник відповідача помилково ототожнює поняття заборгованість за аліментами за всіма місяцями, коли була нарахована пеня, у сумі 49627,93 грн. із сукупною поточною заборгованістю у сумі 22111,02 грн.

Враховуючи вищенаведене, розрахунок пені, наданий позивачем є математично вірний та обґрунтований.

Слід також додати, що суд не бере до уваги доводи та письмові документи, подані адвокатом Щербиною Я.М., на підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_2 , так як пенсійне посвідчення матері ОСОБА_8 , посвідчення інваліда серії НОМЕР_3 сестри відповідача ОСОБА_9 та акт огляду МСЕК Серії 10ААА №338864 вказують лише на перебування на утримані матері відповідача його сестри-інваліда та не підтверджують сам факт перебування на утриманні ОСОБА_2 його матері.

Окрім того, народження ще однієї дитини у відповідача не являється об`єктивною причиною несплати чи невчасної сплати аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, так само як і укладення кредитного договору (а.с. 69) дружиною ОСОБА_2 .

Варто зауважити, що всі аргументи представника відповідача зводяться до незгоди із розміром присуджених ОСОБА_13 аліментів та неможливості їх сплати саме у такій сумі, проте предметом розгляду даної справи є не розмір визначених аліментів, а стягнення пені за їх несвоєчасну сплату.

Також, суд відхиляє доводи адвоката Щербини Я.М. щодо відсутності вини у діях відповідача стосовно виникнення заборгованості зі сплати аліментів, з огляду на сплату ОСОБА_2 1/6 частки від фактично отриманих доходів і необізнаності щодо необхідного розміру аліментів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та розрахунку заборгованості, відповідач не сплачував вчасно і в повному обсязі аліменти як в період відсутності офіційного заробітку, так і під час отримання офіційного доходу. Зокрема, з червня 2022 року по червень 2023 року ОСОБА_2 не сплачував добровільно 1/6 від отриманих ним виплат як військовослужбовець, що не узгоджується із його позицією про необізнаність розміру аліментів.

Оскільки поява значного офіційного стабільного доходу у відповідача з червня 2022 року по теперішній час не вплинула на фінансову дисципліну останнього у порівнянні з періодом, коли у відповідача був відсутній офіційних дохід, суд вважає доводи представника ОСОБА_14 про складне матеріальне становище ОСОБА_2 необґрунтованими.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення у сплаті аліментів в сумі 49627,93 грн., а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

На підставі ст. ст. 141, 180, 195-196, 198-201 СК України та керуючись ст.ст. 2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 128, 141-142, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-274, 279, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 ) 49627,93 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять сім гривень 93 копійки) неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021 року по 30 червня 2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: