Справа №: 148/1083/23
Провадження № 2-о/148/65/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті.

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

Вирішуючи питання з приводу відкриття провадження по справі, приходжу до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Вказана заява подана в порядку окремого провадження. Згідно ч. 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень, щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до чинного процесуального законодавства України, заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування. За загальним правилом ч.2 ст. 83 ЦПК України заявник повинен подати докази разом з поданням заяви до суду.

Згідно ч.3 п.п. 5, 8, 6, 10 ст. 175, ЦПК України, у заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини; зазначаються докази, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності), відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, також відсутнє підтвердження заявниці про те, що нею до суду не подано іншої заяви з тим самим предметом, з тих самих підстав.

Із змісту ч. 1 статті 317 ЦПК України вбачається, що правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території наділені члени сім`ї померлого, їхні представники або інші заінтересовані особи (якщо встановлення факту смерті впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси). Даною статтею встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право звернення до суду з відповідною заявою.

Однак на підтвердження права на подачу заяви до суду заявницею не додано будь-яких доказів. Для цього необхідно подати документи, які підтверджують родинний зв`язок із померлим або документи що підтверджують право на отримання спадщини, зокрема заповіт, що узгоджується з відповідною правовою позицією, яка зазначена у Постанові Верховного Суду у справі № 243/385/19ц від 29.01.2020.

Пунктом 2 частини 1 статті 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення факту смерті повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документу, що посвідчують цей факт. В матеріалах справи відсутня відмова органів РАЦС щодо реєстрації факту смерті.

Як роз`яснено в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Суд зауважує, що відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України заявник повинен подати докази разом з поданням заяви до суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 185 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду, які полягають у не зазначенні: підтвердження що заявницею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, та доказів того, що заявниця має право на подачу заяви до суду та відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Керуючись ст.ст. 175- 177, 185, 260-261, 317-318, 352-353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Повідомити заявницю про необхідність виправити зазначені недоліки поданої заяви в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали направити заявниці для усунення зазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Дамчук