ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/6723/22
Номер провадження 22-ц/818/1062/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року в складі судді Агапова Р.О., у справі № 638/6723/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Андрійко Альону Володимирівну, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що сторони перебувають у шлюбі з 07 липня 2012 року, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 282. Від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Подружжя мають протилежні погляди на сімейні відносини, сімейні обов`язки та виховання дітей. Крім того, позивачка не має наміру зберегти шлюб, оскільки це суперечить її інтересам, підстав для примирення не вбачає.

Посилаючись на вказані обставини, просила розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 липня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 282.

03 січня 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Мотивуючи відзив зазначив, що позов є надуманим, безпідставним та не підтвердженим будь якими доказами.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2023 року надано сторонам строк для примирення, тривалістю 1 місяць.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року позов задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 07 липня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 282, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, наданий сторонам строк до примирення не привів.

02 травня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява подана адвокатом Андрійко А.В. яка на час звернення до суду не мала повноважень на представництво позивачки в суді. Підписання позову не самою позивачкою, а її представником дає підстави для сумнівів у його правдивості. Зазначав, що він зареєстрований у встановленому законом порядку та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що по територіальній підсудності відноситься до повноважень Жовтневого районного суду м. Харкова. В матеріалах справи відсутні докази про перебування дітей на утриманні позивачки. У зв`язку з чим, вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотань про залишення позову без розгляду та передачі справи за підсудністю на розгляд суду за місцем проживання відповідача. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, чи перебувають діти з позивачкою. Сама позовна заява не містить пропозиції позивачки щодо її участі та участі відповідача в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, інформації, чи заявляє позивачка інші вимоги, які можуть бути вирішені одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники судового розгляду не з`явилися.

Про дату, час та місце судового засідання відповідач ОСОБА_1 повідомлений телефонограмою, яка зареєстрована в Журналі телефонограм по цивільним справам Харківського апеляційного суду за № 167 (а.с. 129).

Від представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Андрійко О.В. надійшла заява про слухання справи без її участі (а.с. 130).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 282 (а.с. 7).

Від шлюбу подружжя мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12).

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Встановивши, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність правових підстав для розірвання шлюбу в порядку, передбаченому статтею 112 СК України.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом першої інстанції на виконання вимог ст. 111 СК України сторонам надавався строк для примирення. Проте матеріали справи не містять доказів, що відповідачем вживалися якісь заходи задля примирення із позивачем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позовна заява подана адвокатом Андрійко А.В. яка на час звернення до суду не мала повноважень на представництво позивачки в суді, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки на час подання позовної заяви, а саме 15 листопада 2022 року, адвокат Андрійко А.В. діяла в інтересах ОСОБА_2 на підставі Договору від 13 жовтня 2022 року № 04-08/2022 про надання правової допомоги, у відповідності до п. 1.2. якого була наділена повноваженнями права підпису від імені Клієнта (а.с.40).

Посилання на те, що позовна заява підписана не ОСОБА_2 , а також відсутність доказів на те, що діти подружжя наразі перебувають на утриманні позивачки на висновок суду щодо наявності підстав для розірвання шлюбу не впливають. Крім того, доказів знаходження дітей на утриманні відповідача або інших осіб, матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 червня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В.Маміна

О.Ю. Тичкова