СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Жовноватюк В.С.,

за участю секретаря Лопатюк А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 позивач звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести відповідні зміни до актового запису; визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести відповідні зміни до актового запису; та стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із початку 2016 року проживали однією сім`єю у цивільному шлюбі. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із тим, що робота відповідача у той час була пов`язана із постійними відрядженням і його довго не було поряд, з урахуванням того факту, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.

Відповідач ніколи не відмовлявся від своїх дітей, сторони підтримували теплі стосунки, фактично проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом та домогосподарством, планували офіційно зареєструвати шлюб та подати відповідні заяви про визнання батьківства до РАЦСу, загалом планували вчинити дії, щоб навести лад у особистих документах та офіційно оформити стосунки. 06.11.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

У подальшому сторони планували подати відповідні заяви до відділу РАЦС про визнання батьківства, однак з початком повномасштабного вторгнення позивач разом з дітьми вимушена була евакуюватись з Києва за кордон. Позивач неодноразово просила відповідача визнати батьківство дитини у порядку ст. 126 СК України, однак останній обіцяв визнати батьківство, але постійно знаходив будь-яку причину, щоб не вчиняти зазначену дію, у зв`язку із чим позивач вимушена звертатись до суду з відповідним позовом.

27.04.2023 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Також зазначив, що потреба у проведені судово-генетичної експертизи відпала. Проти винесення рішення у підготовчому засіданні не заперечував.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він дійсно батько дітей. Позов визнає, просив його задовольнити. Проти винесення рішення у підготовчому засіданні не заперечував.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої вказано: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 75 від 12.01.2017.

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказано: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1297 від 27.08.2019.

Відповідно до листа Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.05.2023 № 464/21.10-32, в архіві відділу наявні актові записи: про народження № 75 від 12.01.2017, складений щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про матір записані на підставі медичного свідоцтва про народження № 0010/10 від 02.01.2017, виданого Київським міським пологовим будинком № 1. Мати дитини в шлюбі не перебувала, відомості про батька записані на підставі заяви матері від 12.01.2017; про народження № 1297 від 27.08.2019, складений щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про матір записані на підставі медичного свідоцтва про народження № 1777/2361 від 16.08.2019 року, виданої Київським міським пологовим будинком № l. Мати дитини в шлюбі не перебувала, відомості про батька записані на підставі заяви матері від 27.08.2019.

Отже, підставою актового запису про народження дитини є заява її матері, запис про батька дітей вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства є волевиявленням особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком та дитиною.

Згідно з ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

За ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Отже сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Однак у судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, вважає себе батьком дітей, відтак відпала потреба у проведенні експертизи.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Крім того, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 82, 141, 142, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 / батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 75 від 12.01.2017 про народження дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вказавши в графі/розділі «батько» - ОСОБА_2 , громадянин України, зі зміною прізвища дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », залишити ім`я « ОСОБА_4 » та по батькові « ОСОБА_10 » без змін.

Визнати ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 / батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 1297 від 27.08.2019 про народження дитини ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві вказавши в графі/розділі «батько» - ОСОБА_2 , громадянин України, зі зміною прізвища дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », залишити ім`я « ОСОБА_5 » та по батькові « ОСОБА_10 » без змін.

Повернути позивачу ОСОБА_3 / РНОКПП НОМЕР_4 / з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 / РНОКПП НОМЕР_3 / на користь позивача ОСОБА_3 / РНОКПП НОМЕР_4 / судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк

Повний текст виготовлено 12.06.2023