Постанова

Іменем України

06 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 466/3066/13-ц

провадження № 61-785св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року у складі судді Білінської Г. Б. та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

Історія справи

Короткий зміст заяви

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі - ТОВ «ФК «Веста»), , звернулось з заявою про заміну сторони у справі № 466/3066/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заява мотивована тим, що 22 січня 2015 року за позовом ПАТ «Банк Форум» Шевченківський районний суд м. Львова ухвалив рішення у справі № 466/3066/13-ц про стягнення з боржника (відповідача) ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv.

26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» укладений договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv.

Заявник просив:

замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК «Веста» у справі № 466/3066/13-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року, заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Банк Форум»на його правонаступника ТОВ «ФК «Веста» у справі № 466/3066/13-ц за позовом ПАТ «Банк Форум»до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv.

Судові рішення мотивовані тим, що відступлення права вимоги за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv від 02 жовтня 2008 року від первісного кредитора ПАТ «Банк Форум» до заявника (нового кредитора) - ТОВ «ФК «Веста», яке, в подальшому, змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»»), підтверджено документально, тому наявні правові підстави для заміни сторони стягувача у справі № 466/3066/13-ц.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скаргу задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подає касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суди визнали встановленими з наступних підстав:

суди залишили поза увагою, що ТОВ «ФК «Веста», посилаючись на статтю 442 ЦПК України, а не на статтю 55 ЦПК України, просило замінити вибулого стягувача у справі, розгляд якої завершився ухваленням рішення, яке набрало законної сили, на його правонаступника, а не про заміну стягувача у виконавчому провадженні або у виконавчому листі, тому заява про заміну сторони у справі є безпідставною;

зі змісту копії договору про відступлення прав вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року, укладеного між ПАТ «Банк «Форум» та ТОВ «ФК «Веста», яка не може прийматись судом, як доказ, оскільки не завірена заявником, не вбачається чи виконані умови цього договору щодо настання подій, пов`язаних з переходом прав вимоги первинного кредитора до ТОВ «ФК «Веста» та не надано належних доказів на підтвердження оплати повної вартості прав вимоги за цим договором, як безумовної підстави для переходу прав кредитора. Суд апеляційної інстанції не навів мотиви відхилення вказаних аргументів апеляційної скарги, від яких залежить правильне вирішення спору, а тільки виклав пункти 2, 4 договору про відступлення прав в оскарженій постанові. Вказує, що відсутність доказів проведення розрахунків за договором відступлення права вимоги є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником у цій справі. Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14, від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц, від 03 листопада 2021 року у справі № 755/10072/19, від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11;

судом першої інстанції не розглянуто клопотання заявника від 27 липня 2021 року про витребування у ТОВ «ФК «Веста» належних доказів сплати коштів по договору № 0002/19/5 про відступлення права вимоги.

Позиція інших учасників справи

У березні 2023 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало відзив на касаційну скаргу, який підписаний представником Остапченко О. В., в якому просили касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Відзив обґрунтований тим, що наявні у справі договори (правочини) з додатками не визнані судом недійсними, їх зміст не містить положень щодо невідповідності законодавству України, а тому діє презумпція правомірності наведених правочинів, що в повній мірі спростовує твердження боржника викладені в касаційній скарзі. Вказує, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні оскільки, новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Вважає, що в даному випадку права та інтереси боржника ОСОБА_1 не порушені, оскільки в зобов`язанні змінився лише кредитор, а рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано, ані на користь первісного кредитора, ані на користь нового кредитора.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2023 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду від 07 червня 2023 року про виправлення описки, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року про виправлення описки, відкрито касаційне провадження у справі № 466/3066/13-ц, витребувано справу з суду першої інстанції.

У березні 2023 року матеріали цивільної справи № 466/3066/13-ц надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 27 лютого 2023 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Фактичні обставини

Суди встановили, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 137 921,08 дол. США та 41 568,56 грн заборгованості за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv, набрало законної сили 06 лютого 2018 року, виконавчий лист виданий судом 31 серпня 2018 року.

26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Веста» (новий кредитор) укладений договір № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv від 02 жовтня 2008 року.

Згідно з пунктом 2 договору, право вимоги до нового кредитора переходить в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору.

Згідно з пунктом 4 договору, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор, до моменту укладення цього договору, сплачує банку грошові кошти у сумі 25 217 433,65 грн (ціна відступлення), на підставі протоколу електронних торгів № UA-EA-2019-01-31-000076-b від 21 лютого 2019 року, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону) загальна сума по протоколу 125 073 805,27 грн, переможцем яких став новий кредитор.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК Українидозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16, на яку посилається боржник у касаційній скарзі, зазначено, що:

«Як встановлено судами, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору. В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14. З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини. Верховний Суд, розглядаючи справу в межах, визначених статтею 300 ГПК України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Враховуючи викладене, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21), на яку посилається боржник у касаційній скарзі, зазначено, що:

«Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що заявник належним чином довів своє правонаступництво у цій справі, виходячи виключно із того, що відбулося відступлення права вимоги на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав (відступлення прав вимоги).

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав лише те, що судом не встановлено, що договори відступлення прав вимоги оспорюються або визнані у встановленому порядку недійсними і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник. Тобто діє презумпця правомірності правочину (стаття 204 ЦК України).

Проте, Верховний Суд не може погодитися з таким висновком, оскільки суди не звернули уваги на доводи касаційної скарги і такі доводи заявлялися в апеляційній скарзі (а. с. 63-76) про те, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Згідно з кожним договором відступлення прав вимоги (зокрема, пункти 2 і 4 договору № GL48N718070_A3 та інші) передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення оплати за вказаним договором.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду: від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

в договорі про відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року (т. 1 а. с. 241-244), укладеному між ПАТ «Банк Форум» (банк) та ТОВ «ФК «Веста» (новий кредитор), код у , передбачено, що:

«новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора (пункт 2 договору);

сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор, до моменту укладення цього договору, сплачує банку грошові кошти у сумі 25 217 433,65 грн (ціна відступлення), на підставі протоколу електронних торгів № UA-EA-2019-01-31-000076-b від 21 лютого 2019 року, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону) загальна сума по протоколу 125 073 805,27 грн, переможцем яких став новий кредитор (пункт 4 договору)»;

відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 серпня 2019 року за кодом зареєстровано ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

натомість, суди не з`ясували обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання ТОВ «ФК «Веста» своїх зобов`язань за договором № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року, та зробили передчасний висновок про автоматичний перехід прав вимоги до нового кредитора ТОВ «ФК «Веста».

За таких обставин оскаржені судові рішення слід скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без дотримання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржені судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року скасувати.

Справу № 466/3066/13-ц передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року та постанова Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року втрачають законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук