Провадження № 2/639/330/23 Справа № 639/3543/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/3543/22

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

за участі:

представника позивача - адвоката Тамазликар Л.Й.

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тамазликар Леонід Йосипович звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 в якому з урахуванням уточнень просять:

- стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 56 070, 00 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача індексацію розміру аліментів за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 2 552, 67 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 300, 00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2021 року у справі № 639/4881/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 5 000 грн. задоволено частково. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття та в іншій частині позову відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 15.09.2021 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2021 року змінено в частині суми стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі - 2 510, 00 починаючи з 05.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення суду залишено без змін. На підставі постанови апеляційного суду було видано відповідний виконавчий лист. В провадженні Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий документ - виконавчий лист № 639/4881/20, виданий 27.09.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова (провадження № 67079419). 27.10.2022 року за вих. № 70913 на адвокатський запит за вих. № 20/10-22 від 20.10.2022 представниками Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було надано відповідь разом з розрахунком заборгованості по аліментам у ВП № 67179419. Після перевірки розрахунків Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02.11.2022 року адвокату Тамазликар Л.Й. було надіслано уточнюючий розрахунок заборгованості по аліментам у ВП № 67179419. Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні ВП № 67079419 заборгованості станом на 01.11.2022 становить 56 070, 00 грн. Позивач, вважає, що Відповідач умисно не виконує рішення суду у зв`язку з вказаними обставинами позивач просить суд стягнути з відповідача суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 56 070, 00 грн. Також, оскільки згідно с постановою апеляційного суду поставлено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі 2 510, 00 грн, починаючи з серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, то саме з серпня 2020 року повинна проводитися індексація аліментів. Сума нарахованої індексації аліментів становить 2 552, 67 року. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду.

10.01.2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву в якій просить частково задовольнити позовні вимоги позивача, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2020 по жовтень 2022 року в сумі 17 011, 80 грн., індексацію розміру аліментів у сумі 789, 22 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн., в іншій частині позову відмовити.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що частково погоджується з позовною вимогою, тобто він визнає свій обов`язок по сплаті неустойки (пені), однак вважає, що сума неустойки (пені), яка була розрахована позивачкою неправильною та штучно завищеною та зазначає, що фактична сума неустойки (пені) складає 17 011, 80 грн. Відповідач частково погоджується з другою позовною вимогою, однак вважає, що сума індексації, яка була розрахована позивачкою штучно завищена, фактично сума індексації складає 789, 22 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 300, 00 грн. відповідач вважає, що сума необгрунтована та неспіврозмірна заявленим вимогам, в зв`язку з чим підлягає зменшенню в більш ніж в двічі, а саме до розміру 400, 00 грн. Також відповідач зазначає, що розрахунки сум позовнх вимог як по неустойці (пені) за несплату аліментів, так і по індексації аліментів були зроблені двічі не правильно. Первісний позов з цієї причини було залишено без руху до виправлення помилок, однак і в уточненому позові розрахунки заявлених сум до стягнення втри і перевищують дійсну заборгованість, що підлягає стягненню. Заборгованість по аліментам відповідача утворилася, в зв`язку з тяжким матеріальним становищем відповідача, який весь час прострочення сплати аліментів не має постійної роботи.

11 січня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Тамазликар Л.Й. подано відповідь на відзив, в якому він просить доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, відхилити, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив представник позивача адвокат Тамазликар Л.Й. зазначає, що відповідач навів лише свої міркування стосовно розрахунку пені, не зазначивши в якій частині розрахунку сторони позивача допущено помилку або невірно проведено розрахунок. Відповідач ігноруючи положення Порядку № 1078, зокрема додаток 1 "Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації" зробив свій власний розрахунок аліментів. При цьому, відповідач не навів доводів та аргументів, чому не слід керуватися положеннями "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Щодо твердження відповідача про те, що в нього тяжке матеріальне становище та він не має постійної роботи, що підтверджує витягом з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, представник позивача зазначає, що в доданому витягу зазначено, що відсутня інформація про доходи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, але це не є доказом того, що відповідач не отримує доходу. Вказані обставини лише свідчать про те, що відповідач не звітує про свої доходи та не сплачує (ухиляється) податки до контролюючого органу у належний спосіб. Згідно витягу з СДРЮОФОПГФ ОСОБА_2 був зареєстрований, як фізична особа-підприємець, але з 27.12.2017 діяльність ФОП припинена на підставі власного рішення. Наявність у відповідача доходів підтверджується розрахунком заборгованості, за яким відповідач сплачував у грудні 2021 - 4 700.00 грн.; січні 2022 - 3 000.00 грн.; лютому 2022 - 3 000.00 грн.; травні 2022 - 500,00 грн.; липні 2022 - 500.00 грн. та у грудні 2022 - 15 950 грн. аліментів. Також 02.12.2022 відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач не скористався своїм правом на оскарження вищевказаної постанови, чим погодився з підставами, за якими відносно нього вжито заходів у зв`язку з виникненням заборгованості по аліментах.

Також представник позивача зазначає, що з відповідач звертаючись до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат па правничу допомогу, відповідач повинен був надати відповідні докази на підтвердження своєї позиції, натомість відповідач лише послався на практику ВС у якій йдеться про порядок визначення суми судових витрат та необхідності її підтвердження відповідними доказами. Відповідач не довів, що витрати на правничу допомогу є не співмірними та не відповідають критеріям розумності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача - адвокат Тамазликар Л.Й. в судовому засідання в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно копії постанови Харківського апеляційного суду від 15.09.2021 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2021 року було змінено в частині суми стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі - 2 510, 00 грн., починаючи з 05.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2021 року залишено без змін.

Відповідно до розрахунку проведеного та зазначеного представником позивача - адвокатом Тамазликар Л.Й. в уточненій позовні, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року становить 105 390, 20 грн, однак враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України стягненню підлягає пеня у сумі не більше 56 070, 00 грн. Сума індексації аліментів починаючи з серпня 2022 року по жовтень 2022 року становить в сумі 2 552, 67 грн.

Згідно розрахунку неустойки (пені) прострочення сплати аліментів від 11.06.2023 року проведеного та наданого відповідачем ОСОБА_2 з урахування того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліменти, розмір пені за період з 05.08.2020 року по 01.11.2022 року за вирахуванням застосованих заходів примусового виконання становит 40 675, 10 грн. Індексація аліментів за період з 05 серпня 2020 року по 02 листопада 2022 року з урахуванням платежів, які били підтвердженні листом АТ Укрпошта на виконання уххвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2023 року становить 785, 63 грн.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментам від 26.05.2023 року, складеного державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Демченко Ю.І. заборгованість за аліментами за виконавчим листом по справі № 639/4881/20 станом на 01.05.2023 року за період з серпня 2020 року по листопад 2022 року становила 54 770, 00 грн.

Відповідно до копії інформації про виконавче провадження № 67079419 по справі № 639/4881/20 року вбачається, що 02.12.2022 року державним виконавцем Демченко Ю.І. відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на боржника, ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, сума штрафу складає 11 716 грн.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В частині 2 ст.141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує вимоги чинного законодавства України та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України

Такої ж позиції дотримується і пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Частиною 1 абзацом другим ст. 196 СК України передбачено, що у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 43 054, 00 грн., що становить заборгованості відповідача по аліментам за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача індексацію розміру аліментів за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 2 552, 67 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК Українир розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно- правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації 103 %.

Згідно до абзаців 1, 2 п. 104 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Відповідно до частин 1, 3 п. 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індексація розміру аліментів за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 2 552, 67 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді.

Статтею 137 ЦПК україни встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання обгрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог розумності та справедливості, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 7 141, 47 грн.

Щодо розподілу судового збору, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 262-265, 280-282, ЦПК України, ст. 184, 192, 196 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 43 054 (сорок три тисячі п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. та індексацію розміру аліментів за період з серпня 2020 року по жовтень 2022 року в сумі 2 552 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 67 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 762 (сімсот шістдесят дві) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 141 (сім тисяч сто сорок одна) грн. 47 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 16.06.2023 року.

Суддя В. В. Марченко