Справа № 308/9377/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої - судді Шумило Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцака В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Когут Марини Геннадіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, третя особа: Приватний виконавець Кохан Павло Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Когут Марина Геннадіївна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, третя особа: Приватний виконавець Кохан Павло Іванович, в якому просить визнати такими що не підлягають до виконання виконавчий напис № 25499 від 29.04.2021 та виконавчий напис №28701 від 05.05.2021, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 24029,13 грн. (двадцять чотири тисячі двадцять дев`ять гривень 13 копійок).

Крім цього, одночасно із подачею позовної заяви, представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Когут Мариною Геннадіївною подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи для забезпечення позову, а саме розблокувати кошти на рахунку позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 24029,13 грн. (двадцять чотири тисячі двадцять дев`ять гривень 13 копійок) на підставі виконавчих написів №25499 від 29.04.2021 та №28701 від 05.05.2021, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 17.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павлом Івановичем винесено постанову про арешт коштів боржника, та постанову про арешт майна боржника, щодо стягнення з Позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості у сумі 24029,13 грн. (двадцять чотири тисячі двадцять дев`ять гривень 13 копійок). Із вказаної Постанови вбачається, що виконавче провадження №66406352 щодо Позивача відкрито на підставі виконавчих написів № 25499 від 29.04.2021 та №28701 від 05.05.2021, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгеном Михайловичем. У заяві зазначено, що ні постанову про відкриття виконавчого провадження №66406352, ні постанову про арешт коштів боржника, ні постанову про арешт майна боржника позивач не отримував. Дана постанова приватного виконавця від 17.08.2021 була направлена до адміністрації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», після чого банком було заблоковано рахунок Позивача. Саме за таких обставин Позивачеві стало відомо про наявність виконавчого напису №25499 від 29.04.2021 та про виконавче провадження щодо нього.

Представник позивача зазначає, що із постанови приватного виконавця від 17.08.2021 не вбачається за можливе з`ясувати на підставі якого саме документу, що засвідчував би наявність боргу Позивача перед ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» здійснено виконавчі написи №25499 від 29.04.2021 та №28701 від 05.05.2021. Зазначає, що будь-яких у тому числі засвідчених нотаріально документів (договорів чи т.п.) між Позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено не було, а отже є підстави вважати, що виконавчий напис №5589 від 09.03.2021 вчинений не правомірно і може бути визнаний судом як такий, що не підлягає до виконання. Вказує, що оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусом 29.04.2021 та 05.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

У відповідності до положень частини 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 спір між сторонами виник з приводу винесення виконавчого напису № 25499 від 29.04.2021 та виконавчого напису №28701 від 05.05.2021, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича від 17.08.2021 року винесеною у виконавчому провадженні №66406352, при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича №25499 від 29.04.2021 року та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича №28701 від 05.05.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, штрафів 54 015,51 грн.

Зі змісту п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче проведення» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Відповідно до п.п.4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Частиною першою ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, представник позивача просить забезпечити позов шляхом розблокування коштів на рахунку позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Разом з тим, вимоги про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису позивачем не заявлялось.

Згідно ч.4 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Забезпечення позову шляхом розблокування коштів на рахунку не підлягає задоволенню, оскільки серед видів забезпечення позову, визначених у ст.150 ЦПК України, не передбачено такого виду забезпечення позову.

Порядок зняття арешту з майна у виконавчому провадженні, визначено ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-150, 153,Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Когут Марини Геннадіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, третя особа: Приватний виконавець Кохан Павло Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило