ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02 » травня 2023 року

м. Харків

справа № 2-3779/10

провадження № 22ц/818/411/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Волобуєва О. О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», представниця заявника Клещ О. В.,

боржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2022 року в складі судді Штих Т.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 558/06-КВ від 09 серпня 2006 року. На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист.

Вказав, що 15 червня 2020 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким до нього перейшло право вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 серпня 2006 року.

Зазначив, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2020 року задоволено його заяву та замінено стягувача за виконавчими документами, виданими на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року, з банку на нього.

Вказав, що, як йому відомо, на виконання зазначеного вище рішення суду відкрито виконавче провадження № 45735332, яке завершено. Виконавчий документ повинен був бути повернутий стягувачу. Проте, в матеріалах переданої йому кредитної справи виконавчий лист відсутній. З телефонної розмови з представником відділу виконавчої служби стало відомо, що виконавчий документ направлявся на адресу стягувача, але надати належне підтвердження факту відправки виконавчого документа представники відділу не мають можливості.

Зазначив, що наразі жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 немає.

Таким чином, оригінал виконавчого документа втрачено, а строк для його пред`явлення до виконання пропущений.

Просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-3779/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 із зазначенням нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»; поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа по справі № 2-3779/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2022 року заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу по справі № 2-3779/10, відповідно до якого стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» 83 425,70 грн; видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-3779/10, відповідно до якого стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» 83 425,70 грн Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що заявником не надано доказів втрати оригіналу виконавчого листа та поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, який сплив ще до заміни стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

14 березня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представниці заявника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає. При цьому акцентувала увагу суду на тому, що на час звернення товариства до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа, жодного виконавчого листа на виконанні не перебувало і не перебуває зараз. 26 лютого 2015 року виконавче провадження закінчено, а виконавчий лист передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». Під час приймання-передачі документів за договором про відступлення права вимоги від 15 червня 2020 року також виконавчого листа не було. Працівники Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повідомили товариству, що надати належне підтвердження факту відправки виконавчого листа не мають можливості. Вважала, що виконавчий лист втрачено при пересилці, а строк його пред`явлення пропущено. Оскільки рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року не виконано, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

24 березня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представниці заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме, відповіді Немишлянського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21 березня 2023 року щодо втрати виконавчого листа.

В суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції представниця заявника підтримала вимоги відзиву на апеляційну скаргу та вважала її безпідставною. Посилалася на відповідь Немишлянського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21 березня 2023 року, з якої, на її думку, вбачається, що виконавчий лист втрачено.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними, що є підставою для його поновлення та видачі дубліката виконавчого листа, оригінал якого втрачений.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» 83 425,70 грн (а. с. 30-32).

Рішення суду набрало законної сили 26 жовтня 2010 року.

На виконання зазначеного судового рішення 06 травня 2014 року видано виконавчий лист.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2014 року поновлено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 06 травня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова по справі № 2-3779/10, відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» 83 425,70 грн (а. с. 33).

Як вбачається з відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 24 листопада 2014 року Фрунзенським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження № 45735332 з примусового виконання виконавчого листа від 06 травня 2014 року № 2-3779/10 (а. с. 8).

26 лютого 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та завершено вказане виконавче провадження (а. с. 8).

15 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» укладено договір № 2258/К про відступлення права вимоги, за яким товариство отримало право вимоги, зокрема, щодо ОСОБА_1 .

З акту приймання-передачі оригіналів договорів фізичних осіб та переліку документів, переданих новому кредитору з боку банку вбачається, що передано кредитний договір від 09 серпня 2006 року, договір застави транспортного засобу від 09 серпня 2006 року, договір про внесення змін до договору застави від 12 серпня 2008 року, договір поруки від 09 серпня 2006 року і кредитний договір від 12 серпня 2008 року (а. с. 9-11).

Оригінал виконавчого листа згідно цього переліку не передавався.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» по цивільній справі № 2-3779/10 за позовом Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

При цьому, заміна сторони у виконавчому листі не змінює строк його пред`явлення до виконання.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308 цс 19).

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22, ЄДРСРУ №105402251).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набрало законної сили 26 жовтня 2010 року.

На час набрання рішенням суду законної сили Законом України «Про виконавче провадження» передбачалось, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили (стаття 21).

Виконавчий лист на примусове виконання рішення суду був виданий 06 травня 2014 року, та ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2014 року поновлено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» строк для пред`явлення його до виконання.

Виконавче провадження відкрито 24 листопада 2014 року.

26 лютого 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і завершено виконавче провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення виконавчого листа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» у зазначеній редакції передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1)пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2)частковим виконанням рішення боржником; 3)наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати

рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання

після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі

повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом

забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а

також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з

моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, після повернення виконавчого документа стягувачу він мав бути пред`явлений до виконання у строк до 27 лютого 2016 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (стаття 58 Конституції України).

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказано, що цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, у пункті 3 вказаного рішення вказано, що надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи, що Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року в пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), то має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

У даній справі строк пред`явлення виконавчого листа після його повернення стягувачу сплив ще 27 лютого 2016 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» у редакції, що передбачала трирічний строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Протягом зазначеного строку первісний стягувач Акціонерне товариство «Дельта Банк» не пред`являв виконавчий лист до виконання, та жодних поважних причин цього, а саме об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали стягувачу пред`явити виконавчий лист до виконання, суду не наведено.

Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк у стягувача не було.

Доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

У свою чергу, отримавши права кредитора у червні 2020 року товариство звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання лише у лютому 2022 року, тобто також з тривалим проміжком часу.

Сама по собі заміна стягувача з банку на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» не є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не є підставою для поновлення строку, який сплив ще у лютому 2016 року, задовго до відступлення права вимоги товариству.

Заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, зважаючи на те, що цей строк пропущений ще первісним стягувачем без поважних причин.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 2-12537/10 (провадження № 61-9907св18), суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Встановивши, що поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не наведено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп».

Оскільки підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, то немає й підстав для видачі його дублікату, адже вимога про видачу дублікату виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

Крім того, заявником не надано доказів того, що оригінал виконавчого листа від 06 травня 2014 року дійсно втрачений.

Судова колегія звертає увагу на те, що з наданого заявником витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 01 лютого 2022 року вбачається, що 19 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області відкрито виконавче провадження № 66129056, стягувачем у якому є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржником ОСОБА_1 . Стан виконавчого провадження: зупинено (а. с. 7).

З наданого витягу неможливо встановити, чи відкрито зазначене виконавче провадження на виконання саме виконавчого листа від 06 травня 2014 року № 2-3779/10 чи іншого виконавчого документа, однак такі відомості суперечать доводам заяви товариства про те, що відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 немає, та оригінал виконавчого листа втрачений.

Посилання представниці заявника на те, що відповідь Немишлянського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21 березня 2023 року дає підстави вважати, що оригінал виконавчого листа втрачено саме при пересилці є необґрунтованими, виходячи з наступного. З цієї відповіді вбачається тільки те, що орган державної виконавчої служби добросовісно виконав свої обов`язки. Постанову разом з оригіналом виконавчого листа направив на адресу стягувача ще 26 лютого 2015 року. Квитанцію про направлення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувача без виконання та оригіналу виконавчого листа не надав, оскільки строк зберігання цих документів сплив. Судження з приводу того, що постанову разом з оригіналом виконавчого листа втрачено при пересилці в цій відповіді не надано. При цьому слід зазначити, що це не є новим доказом, як вважає ОСОБА_1 в запереченнях на клопотання заявника про долучення до справи доказів від 29 березня 2023 року, оскільки в своїх вимогах в заяві заявник посилався саме на це.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на його користь слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.376, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 496,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 02 травня 2023 року.