Справа № 314/594/23
Провадження № 2/314/353/2023
29.03.2023 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Свідунович Н.М.,
секретар судового засідання Печонкіна В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу № 314/564/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Скворцову О.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивачка вважає неможливим. На теперішній час позивачка з дітьми переїхала мешкати до своїх батьків. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв1язку з чим вона просить суд розірвати шлюб, укладений 06 травня 2006 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.
Ухвалою суду від 22.02.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 29.03.2023.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, від її представника адвоката Скворцової О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у якій представник також просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності, а також відзиву на позов до суду не надходило.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 28, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення.
Таким чином, суд вважає, що позов в частині вимог про розірвання шлюбу обґрунтований та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 113 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 , яка висловила таке бажання, слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на теперішній час малолітні діти сторін проживають разом із позивачкою, активно розвиваються та потребують належного утримання. Позивачка потребує матеріальної допомоги на дітей від відповідача.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов1язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, а також відсутність інформації, що відповідач є непрацездатним та має на утриманні інших осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як один з батьків, працездатного віку, за відсутності протипоказань за станом здоров`я, повинен надавати допомогу на утримання дітей.
Враховуючи вимоги ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 20.02.2022.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 06 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 28, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Преслав Приморського району Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Веймар, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 20.02.2023, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Преслав Приморського району Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, які починають відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Наталія Миколаївна Свідунович