16.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/4453/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/4453/23
Провадження номер 2-ві/205/8/23
УХВАЛА

іменем України

16 червня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро заяву Дніпровської міської ради про відвід судді Приходченко Олени Сергіївни, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 року Дніпровська міська рада звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про відвід судді Приходченко О.С. по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

Заява обґрунтована тим, що вищевказаний позов Дніпровської міської ради ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С. від 09.05.2023 року залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків. Проте, заявник вважає, що недоліки, через які позов залишено без руху, не є підставою для залишення його без руху. Після усунення позивачем недоліків позову, зазначених в ухвалі судді від 09.05.2023 року, ухвалою судді від 29.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у зв`язку з малозначністю спору. Однак, на думку заявника, такий спір не можна вважати малозначним, оскільки його предметом є нерухоме майно вартістю 772 578,24 грн.

У зв`язку з зазначеним у Дніпровської міської ради виник сумнів щодо неупередженості судді Приходченко О.С. при розгляді справи, тому заявник просить відвести суддю від розгляду справи № 2054453/23.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2023 року заяву Дніпровської міської радипро відвід судді визнано необґрунтованою та передано до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 року вказану заяву про відвід судді передано для розгляду судді Остапенко Н.Г.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Дніпровської міської радиз огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

На підставі ч. 2 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

За загальним правилом тягар спростування презумпції покладається на сторону, яка має намір її заперечити.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п. 66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

Як підставу відводу судді Приходченко О.С. Дніпровська міська рада у заяві про відвід судді зазначає про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді у зв`язку з залишенням позову без руху та відкриттям провадження за позовом Дніпровської міської ради в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Однак, неупередженості судді при розгляді справи з матеріалів справи не встановлено, доказів на підтвердження обґрунтованості відводу Дніпровською міською радою не надано.

Окрім того, із вказаної заяви Дніпровської міської ради вбачається, що відвід судді Приходченко О.С. пов`язується з постановленням ухвали про залишення позову без руху та ухвали про відкриття провадження, тобто з процесуальними рішеннями судді під час вирішення питання про відкриття провадження.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому заява Дніпровської міської ради про відвід судді не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36 - 40, 260 - 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Дніпровської міської ради про відвід судді Приходченко Олени Сергіївни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Остапенко

.