Єдиний унікальний номер 722/1999/22
Номер провадження 2/722/65/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря судових засідань Сімак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через поштове відділення звернувся в суд із вказаним вище позовом до ОСОБА_2 . Посилався на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , який 26.03.2013 року був розірваний рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці. Під час шлюбу у них з відповідачкою народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.03.2012 року у справі № 2-387/2012 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів позивача доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та на даний час позивачсистематично сплачує аліменти у визначені частці від його заробітку на користь відповідачки, у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, позивач піклуюсь про духовний та моральний розвиток сина, проводить з ним багато часу, у них є спільні інтереси, розваги, а також він дбає про його матеріальне забезпечення. Зокрема окрім сплати аліментів на користь відповідачки за рішенням суду, він додатково купує одяг, взяття, предмети гігієни, ліки, забезпечує сина продуктами харчування, поповнює рахунок мобільного оператора, оплачує послуги перукаря, перевезення до навчального закладу, надає кишенькові гроші, що не охоплюється сумою стягнутих з позивача аліментів.

Зазначив, що при винесені судом рішення від 26.03.2012 року при стягнення аліментів судом було враховано, що в позивача на утриманні відсутні інші діти чи непрацездатні особи, а також його матеріальний стан станом на дату ухвалення рішення, натомість з того часу пройшло більше 10 років та на даний час сімейний та матеріальний стан позивача змінився. Зокрема, 17.01.2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області було складено відповідний актовий запис № 38. ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача із ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 . В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача із ОСОБА_4 народився син ОСОБА_6 . Отже, з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів від 26.03.2012 року позивач одружився та в нього народилось двоє дітей, які повністю перебувають на його утриманні, оскільки дружина позивача - ОСОБА_4 наразі тимчасово не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Також зазначив, що на його частковому забезпеченні перебуває його дід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який являється пенсіонером та є інвалідом другої групи. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у 2012 року стан здоров`я його діда значно погіршився з урахуванням його похилого віку та наявності хронічних захворювань, що зумовлює необхідність нести значні витрати на придбання ліків, а також на забезпечення його догляду та такі витрати не покриваються розміром пенсії, яку отримує дідусь, а тому останній потребує матеріальної допомоги позивача. Також, позивач зазначив, що йому відомо, що з 2012 року відповідачка по справі ОСОБА_2 офіційно не працює, проте має неофіційні джерела доходу.

Ст.7 Закону України «Про держаний бюджет України на 2022 рік» визначено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року становить 2618 грн. Таким чином, розмір аліментів який сплачує позивач на даний час значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину відповідного віку, що створює для нього надмірний тягар з урахуванням того, що окрім сплати аліментів він також особисто додатково дбає про матеріальне забезпечення сина, його духовний та фізичний розвиток, а також враховуючи перебування на його утриманні інших двох малолітніх синів, а також дружини, яка тимчасово не працює через перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного вікую та необхідність нести витрати по утриманню свого хворого дідуся, який є особою з інвалідністю II групи.

Враховуючи викладене, просить суд змінити розмір аліментів та спосіб визначений рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.03.2012 року та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить судові витрати стягнути з відповідачки.

23.01.2023 року представник відповідачки адвокат Борденюк О.В. надіслала до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог заявлених ОСОБА_1 в повному обсязі. Мотивуючи тим, що позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження двох дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. На даний час син ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю і перебуває на її утриманні, а також навчається у 11 класі обласного комунального закладу «Буковинський ліцей- інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» в м.Новодністровськ Дністровського району Чернівецької області та перебуває на неповному державному забезпеченні. Стипендії не отримує. Також зазначила, що твердження позивача про те, що окрім сплати аліментів він додатково здійснює витрати на забезпечення сина є неправдивими та нічим не підтвердженими. Позивач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а відповідачка не має можливості утримувати самостійно їхнього спільного сина, який навчається та не має самостійного заробітку, не отримує стипендію, не має інших доходів. Зазначила, що позивач вказує, що на його частковому утриманні перебуває його дід, який є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, однак позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували даний факт, позивач надав на підтвердження цих обставин лише копію пенсійного посвідчення діда, копію паспорта та довідку про інвалідність. Жодного доказу на підтвердження розміру пенсії діда, місця його проживання, та необхідності його утримання, на які посилається позивач не надано. Крім цього, просить стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 10720 грн.

В судове засідання відповідачка та її представник адвокат Борденюк О.В. не з`явились, однак представник відповідачки подала до суду заяву про проведення розгляду справи без присутності відповідачки та її представника. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення.

Представник відповідача- адвокат Юзифович І.І. подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що погіршення стану позивача свідчить наявність боргових зобов`язань, що підтверджується копією іпотечного договору від 15.11.2022 року, укладеного між позивачем та АТ «Державний ощадний банк України». ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дідом позивача, який є пенсіонером та особою з інвалідністю II групи, отримує пенсію розмір якої не дозволяє забезпечити його потреби в лікуванні та належному харчуванні. Оскільки, батьки позивача померли, він, як онук допомагає своєму дідусеві та компенсує витрати, які не покриваються його пенсію, а також допомагає по господарству. Слід зазначити, що вказана обставина не була врахована при визначені розміру аліментів в частці у 2012 році. Представник позивача заперечує факт, що позивач не приймає участь у додаткових витратах на дитину, крім сплати визначеної суми по аліментах. Також, зазначив, що їхня спільна дитина навчається в Буковинському ліцеї-інтернаті з посиленою військово- фізичною підготовкою м.Новодністровськ та перебуває на неповному державному забезпечені, а вказаний навчальний заклад забезпечує безкоштовне проживання та харчування ліцеїстів, для всебічного розвитку має бібліотеку з усіма наявними підручниками необхідними для навчання. Просить задовольнити його позовні вимог та стягнути з відповідачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 8040 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Юзифович І.І. в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності та присутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.2006 року відділом РАЦС Чернівецького МУЮ.

Згідно рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.03.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки про сплачені аліменти виданої 15.12.2022 року заступником начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Федорюк Г., зазначено, що ОСОБА_1 працює у Головному управлінні Національної поліції в Чернівецької області та займає посаду командир взводу. Загальна сума аліментів за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року складає 24852,93 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 17.01.2017 року Чернівецьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області, зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 17.01.2017 року, про що складено відповідний актовий запис №88.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21.07.2017 року Чернівецьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області, зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Чернівці. Батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 05.11.2021 року відділом ДРАЦС у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ), зазначено, що ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Чернівці. Батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 виданого 29.09.2015 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно якого зазначено, ОСОБА_7 є пенсіонером за віком та інвалідом ІІ групи, трудове каліцтво.

Згідно довідки №18 виданої керівником апарату Першотравневого районного суду м.Чернівці Цап О. від 14.12.2022 року за №01-09/26/22, зазначено, що ОСОБА_4 працює на посаді секретаря судового засідання даного суду з 13.05.2013 року та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Згідно довідки виданої начальником ОКНЗ «Буковинський ліцей інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» ОСОБА_9 від 28.11.2022 року за №256, зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 11-А класі даного закладу та перебуває на неповному державному забезпеченні. Стипендії не отримує.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний стан.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Проте, окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану.

До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року справа №565/2071/19.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження своїх вимог щодо зміни розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан.

Сам факт перебування на утриманні позивача двох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не є підставою для зміни розміру стягуваних з нього аліментів та не може бути спів мірним із звуженням прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, посилання позивача на те, що його батьки померли, а на його частковому утриманні знаходиться його дід ОСОБА_7 , який є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, на підтвердження даного факту позивачем не було надано будь-яких доказів, а саме розмір пенсії діда, місця його проживання та необхідності його утримання.

З доводами представника позивача, викладеними у відповіді на відзив щодо погіршення матеріального стану, а саме наявності боргових зобов`язань, що підтверджується іпотечним договором від 15.11.2022 року, укладеного між позивачем та АТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 1340777 грн. (предмет іпотеки за даним договором є квартира), суд не погоджується, оскільки ця обставина не може бути підставою для зміни розміру стягнення аліментів у розумінні ст.192 СК України.

Твердження позивача про те, що відповідачка з 2012 року офіційно не працює, однак має неофіційні джерела доходу, суд не бере до уваги, оскільки позивачем не було надано будь -яких доказів на підтвердження даної обставини.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Представник відповідачки у поданій у відзиві на позовну заяву заявила про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею буде подано докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 10 год. 00 хв. 03.04.2023 року, надавши представнику відповідачки строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 181, 192 СК України, ст.ст.4-6, 13, 15, 48, 51, 76-81, 83, 89, 141, 158, 175, 258-259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення відмовити.

Для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 10 год. 00 хв. 03 квітня 2023 року у приміщенні Сокирянського районного суду Чернівецької області за адресою: м.Сокиряни, вул.Шевченка,7 Чернівецької області.

Надати представнику відповідача строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених відповідачкою судових витрат, пов?язаних із розглядом справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: