Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/587/23
Номер провадження2/711/721/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13 червня 2023 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.,

при секретарі - Кофановій А.О.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Оржеховської Анни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, -

встановив:

Адвокат Оржеховська А.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що 25 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного тану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, який заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.12.2021 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час спільна малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує дитину матеріально та піклується про неї, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, має власне житло, в якому створені належні умови для проживання дитини та розвитку дитини. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на її виховання та розвиток. Відповідач після розірвання шлюбу, а фактично з 2019 року та на теперішній час, як мати належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям та розвитком, наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15 лютого 2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору залучено Службу у справах дітей Черкаської міської ради. Зобов`язано Службу у справах дітей надати письмовий висновок.

24.03.2023 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5

31 березня 2023 року ухвалою суду витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію щодо виїзду/в`їзду з/на територію України громадянки Китайської Народної республіки ОСОБА_2.

02 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Причину неявки суду не повідомила.

Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 грудня 2021 року шлюбу між сторони розірвано. Рішення набрало законної сили 10.01.2022 року.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25 червня 2015 року, актовий запис №682. Батько - ОСОБА_1 , громадянин України, мати- ОСОБА_2 громадянка Китайської народної Республіки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Черкаси, згідно з прийнятим рішенням у УДМС України в Черкаській області від 10.07.2015 року набув громадянство України на підставі ч.1 ст7 ЗК «Про громадянство України», що підтверджується довідкою №157/15 про реєстрацію особи громадянином України від 10 липня 2015 року.

Відповідно до Довідки Черкаської гімназії №31 від 14.03.2022 №01-01/61 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бере участь лише батько - ОСОБА_1 .. Мати - ОСОБА_2 зовсім не цікавиться життям сина, не спілкується з ним, на батьківський збори не приходить, не бере участі у його вихованні.

Згідно з відомостями з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - частка квартири АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до Довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» від 26.01.2023 №460/01.03-01, станом на 26.01.2023 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до Відомостей реєстру фізичних осіб-платників податків від 20.03.2023 року сума доходу ФОП ОСОБА_1 за січень 2022 року - 431232.65 грн.; за лютий 2022 року - 380898.80 грн.; за березень - 450598.37 грн.; за квітень 2022 року -508303.54 грн.

У відповідності до висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради від 20.03.2023 року №752-01-21 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , затвердженого заступником міського голови з питань діяльності органів ради Гаркавою М., встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Документи, які його характеризують та свідчать про рівень доходу відсутні. Має задовільні умови проживання. За інформацією ОСОБА_1 він має самостійний дохід, постійне місце проживання та власне житло. Алкогольними напоями не зловживає, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Мати дитини відсутня в житті дитини, місце її перебування невідоме. У зв`язку з тим, що мати дитини тривалий час відсутня за місцем проживання виникла потреба у визначенні місця проживання дитини разом з батьком - ОСОБА_1 . Орган оіпки та піклування м.Черкаси, виходячи з рівності прав та обов`язків матері й батька відносно дитини, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для відмови у задоволенні вимог батька у визначенні місця проживання малолітнього сина разом з ним, оскільки з`ясувалось, що позиція матері дитини з порушеного питання невідома. Документи, які її характеризують , свідчать про рівень доходу та умови проживання відсутні. Крім цього, мати дитини не заявляє по своє бажання щодо зміни місця проживання сина. Орган опіки та піклування, відповідно до законодавства, не може порівняти ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильності дитини до кожного з них, їх виховані якості рівень доходу та житлові умови. Орган опіки та піклування дійшов висновку, що спір між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього сина відсутній.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини . Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

На теперішній час спільна малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує дитину матеріально та піклується про неї, має власне житло, в якому створені належні умови для проживання дитини та розвитку дитини. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує її усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про її фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , на теперішній час залишила дитину на позивача. Місце її знаходження не відоме. Відповідач, як мати дитининалежним чином не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, розвитком, наведене свідчит про самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, прихильність дитини до батька, вік дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Позов адвоката Оржеховської Анни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Р. В. Демчик