Справа № 317/2712/22
Провадження № 2-др/317/9/2023
24 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Каряки Д.О.,
при секретарі Кобець К.В.,
розглянувши матеріали заяви представника позивача адвоката Стасіка А.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів,
Представник позивача адвокат Стасік А.І. звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення у вищевказаній справі, яким просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правову (професійну правничу) допомогу у сумі 11 000 грн.
Представник позивача адвокат Стасік А.І. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви за його відсутності (а.с.92).
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень до суду не надав (а.с.93).
За таких обставин суд розглядає заяву без участі сторін, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 07.04.2023 року позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів - задоволено частково, розірвано договір № б/н від 15.02.2022 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 щодо виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій загальною площею 13,39 м2. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки за невиконання умов договору № б/н від 15.02.2022 в сумі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень, моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а також стягнуто на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень (а.с.68-70).

При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим є необхідність в ухвалені додаткового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України після ухвалення рішення по справі представником позивача було надано суду докази витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Договором б/н про надання правової допомоги від 01.11.2022 року укладеного між позивачем і адвокатським об`єднанням «БІ ЕНД ДЖИ ПАРТНЕРС», закріплені повноваження адвокатського об`єднання на представництво інтересів позивача у суді (а.с.77). Додатковою угодою № 1 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.11.2022 визначено, суму оплати гонорару у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, а саме: підготовка та подання позовної заяви про захист прав споживачів у сумі 2500 грн. (а.с.78). Згідно акту виконаних робіт від 01.11.2022 року ОСОБА_1 прийняла виконані роботи (а.с.79) та їй було надано рахунок на оплату (а.с.80). Додатковою угодою № 2 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.11.2022 визначено суми оплати гонорару у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 послуг адвокатського об`єднання (а.с.81-82). Згідно акту виконаних робіт від 07.04.2023 ОСОБА_1 прийняла виконані роботи, а саме участь у судових засіданнях, яке склало 7 500 грн. участь адвоката у 5 судових засіданнях (одне засідання 1500 грн.), підготовка та направлення заяви про збільшення суми позовних вимог 1 000 грн., що у сумі складає 8 500 грн. (а.с.83). ОСОБА_1 було надано рахунок на оплату (а.с.84).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Крім того, у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи

Виходячи зі співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складності справи, ціни позову та виконаним адвокатом робіт (наданим послугам), а також обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, враховуючи, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позов задоволено частково, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, відповідач не надав заперечень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 11, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Стасіка А.І. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити по справі № 317/2712/22 (провадження № 2/317/215/2023) за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів додаткове рішення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді у сумі 11 000 (одинадцять тисяч) грн.

Копію додаткового рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Д.О. Каряка