ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 703/2552/23
Провадження № 22-ц/821/1398/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

представник заявника: адвокат Сухомудренко Богдан Володимирович

заінтересована особа: КП «Смілатеплокомуненерго»

розглянувши в порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сухомудренка Богдана Володимировича на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року (постановлену під головуванням судді Биченка І.Я. в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області) про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла,-

в с т а н о в и в :

09 червня 2023 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла за період з листопада 2020 року по травень 2023 року в сумі 51455 грн. 03 коп., втрат від інфляції в розмірі 2023 грн. 50 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 564 грн.53 коп. та 268 грн. 40 коп. судового збору.

03 липня 2023 року до суду надійшла заява боржника про скасування судового наказу, в якій він висловлює свою незгоду з заявленими вимогами. До заяви про скасування судового наказу боржник приєднав заяву, у якій просив звільнити його від сплати судового збору як споживача послуг на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, просив врахувати, що він є пенсіонером з розміром пенсії 2520,00 грн.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено та заяву про скасування судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2023 року про стягнення на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла повернуто без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що за змістом частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору у разі, коли вони мають статус позивача.

Поширення правил цієї норми на боржників у спорах, які вирішуються в порядку наказного провадження, закон не містить. Відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у наказному провадженні, сторонами в якому є заявник та боржник, ОСОБА_1 не має статусу позивача, а тому не є особою, яка звільнена від сплати судового збору при поданні заяви про скасування судового наказу відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Звертаючись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, боржником не надано жодного доказу на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківських довідок про відсутність коштів на рахунках, інформації щодо наявності чи відсутності нерухомого майна, транспортних засобів тощо.

Враховуючи, що боржником не сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції у відповідності до частини 6 статті 170 ЦПК України повернув заяву ОСОБА_1 без розгляду.

В апеляційній скарзі, поданій 01 серпня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Сухомудренко Б.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки заява про видачу судового наказу подана з метою стягнення з ОСОБА_1 боргу як із споживача комунальних послуг з централізованого опалення. Скаржник вважає, що в даному випадку він захищає свої права як споживач, а твердження суду першої інстанції про те, що звільнення від сплати судового збору обумовлено виключно наявністю статусу позивача у справі, не відповідає змісту указаної правової норми.

Також вказує, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 є пенсіонером та має наднизький дохід та незадовільний стан здоров`я. На підтвердження вказаного надає до суду апеляційної інстанції відповідні докази.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сухомудренка Б.В. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, в тому числі за вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Як встановлено ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

До заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору (частина 5 статті 170 ЦПК).

За правилами частини 6 статті 170 ЦПК у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя, не пізніше двох днів з дня її надходження до суду, постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Отже, за правилами цієї норми, несплата судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу є підставою для повернення заяви без розгляду.

Судом встановлено, що до заяви про скасування судового наказу, яка за змістом та по формі відповідає вимогам ч. 3 ст. 170 ЦПК України, ОСОБА_1 не додав документа, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про скасування судового наказу боржник приєднав заяву, у якій просив звільнити його від сплати судового збору як споживача послуг на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, просив врахувати, що він є пенсіонером з розміром пенсії 2520,00 грн. та має скрутне матеріальне становище.

Так, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно пункту 17 частини першої статті 1 Закону послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тобто, законодавець не тільки надає пільги цієї категорії учасників спору, але й чітко зазначає, в якому саме випадку вони звільняються від сплати судового збору - за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Отже, за змістом частини 3 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору у разі, коли вони мають статус позивача.

Поширення правил цієї норми на боржників у спорах, які вирішуються в порядку наказного провадження, закон не містить.

У справі, що розглядається спір ініційований КП «Смілакомунтеплоенерго» щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії на опалення житла.

У наказному провадженні, сторонами в якому є заявник та боржник, ОСОБА_1 не має статусу позивача, а тому не є особою, яка звільнена від сплати судового збору при поданні заяви про скасування судового наказу відповідно до частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів».

Відтак, доводи скаржника в цій частині є необгрунованими та такими, що не знаходять свого об`єктивного підтвердження за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції від 04 липня 2023 року.

При цьому, на переконання колегії суддів, встановлений процесуальним законом обов`язок сплатити судовий збір та застосування судом наслідків його невиконання не може вважатися обмеженням особи у праві доступу до суду, оскільки боржник не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою, до якої додано докази сплати судового збору.

Посилання представника скаржника на те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, має наднизький дохід та незадовільний стан здоров`я колегія суддів не приймає до уваги, адже до суду першої інстанції відповідні докази подані не були, а відтак, суд першої інстанції був позбавлений можливості перевірити інші підстави, на які посилався заявник, окрім як звільнення на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів вважає, що додані до апеляційної скарги документи, на які посилається заявник як на ще одну підставу звільнення від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу не можуть прийматися до уваги, оскільки подані з пропуском строку, встановленого для подання таких доказів (ст. 83 ЦПК України). Питання поважності причин пропуску строку на подання таких доказів заявником не ініційовано.

Разом з тим, подані до суду апеляційної інстанції докази на підтвердження звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем були враховані судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Враховуючи встановлені обставини справи, надавши належну оцінку доводам скаржника, апеляційний суд приходить до висновку по те, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, прийшов до обгрунтованого висновку про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2023 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, прийнявши до уваги, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для скасування судового рішення немає, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сухомудренка Б.В. слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сухомудренка Богдана Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 06 вересня 2023 року/