КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-6771/11
Провадження № 8/947/4/23
УХВАЛА

12.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.,

за участю секретаря Лук`яненко В.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року (головуючий суддя Петренко В.С.) позов ОСОБА_3 було задоволено

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 лютого 2014 року № 2779 року, а саме:

ОСОБА_1 виділено земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 296 кв. м.

Земельну ділянку шириною 1,0 м, розташовану уздовж зовнішньої стіни пом. «2-3, 2-4, 2-8» виділено у постійне користування ОСОБА_1 , при забезпеченні безперешкодного доступу ОСОБА_3 до зовнішньої стіни вищезазначених приміщень на період обслуговування та ремонту.

Збережено при виділенні земельної ділянки існуючий вхід зі сторони АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 виділено земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 236 кв.м.

Збережено при виділенні земельної ділянки існуючий вхід зі сторони АДРЕСА_1 .

Встановлено наступну межу поділу:

- від розділового паркану зі сторони АДРЕСА_1 на відстані 11,18 м від правої бокової межі (з ділянкою № НОМЕР_3 ) вглиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8,43 м;

- поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12 м;

- поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А» довжиною 2, 25 м:,

- по міжквартирним перегородкам, які поділяють квартири власним

- поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» та лінії її продовження до кордону з ділянкою АДРЕСА_3 .

Встановлено ОСОБА_3 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8» двохповерхової будови, літ. «А1», зведеної ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовано вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , які знаходяться в користуванні ОСОБА_1 шляхом влаштування в стіні сараю літ. «В» належного ОСОБА_1 , дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) установкою дверного блоку, навпроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8»..

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року було залишено без змін.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у якій просив скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі №2-6771/11 від 25.09.2014 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що зовнішня стіна «2-3, 2-4, 2-8» двохповерхової будови, літ. «А1», зведеної ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , побудована на місці самочинних прибудов, які ніколи не були частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 . Рішення Київського райвиконкому від 06.09.1985 № 904 «Щодо самочинного будівництва гр. ОСОБА_4 гр. ОСОБА_5 » відомостей щодо збереження самочинних прибудов з правом користування без права власності за будь-якими іншими особами, зокрема ОСОБА_3 не містить. Повний текст рішення Київського райвиконкому від 06.09.1985 №904 до суду не надавався, заявник ОСОБА_1 отримав його копію з архіву 07.09.2016. Здійснюючи реконструкцію своєї частини будинку (11/25), позивач вийшов за межі розпорядження № 796 від 12 червня 2003 року, яким йому було дозволено будівництво 2-х поверхового будинку, загальною площею 176,2 кв.м., житловий 46,2 кв.м., і гаража, в частині домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка йому належить. Крім цього, дозвіл №829/03 від 08.12.2003 виданий ОСОБА_3 інспекцією Державного архітектурно - будівельної інспекції при управлінні Архітектури та містобудування Одеської міської ради на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , закінчився 01.12.2004, згідно діючого на той час законодавства якщо дозвіл на виконання будівельних робіт не було завчасно продовжено після закінчення його терміну, то будівництво вважається самочинним. Позивач дозвіл не продовжив та не здійснив будь-яких інших дій з введення в експлуатацію будови, та під час розгляду справи № 2-6771/11 двохповерхова будова, літ. «А1» мала статус самочинно збудованої. Заявник зазначив, що вищезазначені обставини не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику, вони мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2018 року (головуючий суддя Васильків О.В.) заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі №2-6771/11 від 25.09.2014 в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради, про встановлення сервітуту на земельну ділянку змінено. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про встановлення сервітуту на земельну ділянку відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.05.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на земельну ділянку скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на земельну ділянку задоволено. Встановлено ОСОБА_3 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8» двоповерхової будови, літ. «А1», зведеної ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (Ь) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , які знаходяться в користуванні ОСОБА_1 шляхом влаштування в стіні сараю літ. «В», належного ОСОБА_1 , дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (Ь) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 909 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.03.2021 постанову Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.08.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2018 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору-Одеської міської ради, про визнання порядку користування земельною ділянкою, встановлення сервітуту на земельну ділянку направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення суду було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 28.09.2021 року було прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку, до розгляду. Призначено заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.02.2022 року було зупинено провадження у справі №2-6771/11 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначення кола правонаступників.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.09.2022 року було поновлено провадження у справі №2-6771/11 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса (місцезнаходження: 65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, 11-А) відомості відносно того, чи звертався хтось з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №1088 від 27 січня 2022 року, якщо так, то вказати осіб, які зверталися із вищезазначеною заявою.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.02.2023 року було замінено позивача ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у цивільній справі №2-6771/11 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку.

У судове засідання 12.06.2023 року представник заявника ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав

У судове засідання 12.06.2023 року представник ОСОБА_2 не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні заяви

У судове засідання 12.06.2023 року представник третьої особи Одеської міської ради не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судому судовому засіданні, Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 було задоволено

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 лютого 2014 року № 2779 року, а саме:

ОСОБА_1 виділено земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 296 кв. м.

Земельну ділянку шириною 1,0 м, розташовану уздовж зовнішньої стіни пом. «2-3, 2-4, 2-8» виділено у постійне користування ОСОБА_1 , при забезпеченні безперешкодного доступу ОСОБА_3 до зовнішньої стіни вищезазначених приміщень на період обслуговування та ремонту.

Збережено при виділенні земельної ділянки існуючий вхід зі сторони АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 виділено земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 236 кв.м.

Збережено при виділенні земельної ділянки існуючий вхід зі сторони АДРЕСА_1 .

Встановлено наступну межу поділу:

- від розділового паркану зі сторони АДРЕСА_1 на відстані 11,18 м від правої бокової межі (з ділянкою № НОМЕР_3 ) вглиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8,43 м;

- поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12 м;

- поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А» довжиною 2, 25 м:,

- по міжквартирним перегородкам, які поділяють квартири власників;

- поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» та лінії її продовження до кордону з ділянкою АДРЕСА_3 .

Встановлено ОСОБА_3 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8» двохповерхової будови, літ. «А1», зведеної ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовано вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3,2-4,2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , які знаходяться в користуванні ОСОБА_1 шляхом влаштування в стіні сараю літ. «В» належного ОСОБА_1 , дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) установкою дверного блоку, навпроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8»..

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року було залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 3 ст.429 ЦПК України розглянувши заяву, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Так, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

П. 8 зазначеної Постанови передбачено, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Згідно правової позиції Верховного суду (Постанова ВС від 29.08.2018 року у справі №552/137/15-4) нові докази не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Зокрема, у вказаній постанові наголошено, що: «Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому, неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пп.1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК 2004 року (аналогічні положення закріплено у ст.423 ЦПК в редакції 2017 року), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28)».

Аналогічна правова позиція стосовно того, що обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами, а також факт неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами містяться у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року справа № 147/325/13-ц, у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі № 363/2936/15-ц, та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року справа № 454/3003/14-ц.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомімі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї заявникові на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а) та ін.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбчає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов"язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру". Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України").

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Христов проти України", "Рябих проти Росії").

Таким чином, відповідач, маючи на меті переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами, в обґрунтування відповідної заяви посилається на істотну для справи обставину, в його розумінні, факт того, що цивільна справа не містить копії рішення Київського райвиконкому від 06.09.1985 р. № 904 «Щодо самочинного будівництва гр. ОСОБА_4 гр. ОСОБА_5 » та не досліджувався під час розгляду справи, на думку заявника є підставою для перегляду рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2011 року у справі № 1512/2-2286/11.

Однак, на переконання суду, вказане не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ст.423 ЦПК України в чинній редакції.

Так, з матеріалів справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою вбачається, що матеріали вказаної справи містяться листи ЖЕВ Київського району м. Одеси адресовані ОСОБА_5 , в якому повідомляється про рішення Київського районного виконавчого комітету м. Одеси №904 від 06.09.1985 щодо збереження зведених ОСОБА_5 прибудови, веранди та сараю з правом користування, без права власності і компенсації до реконструкції району та зобов`язанням знесення самочинного сараю до 01.10.1985. Вказані листи зазначені серед додатків до позовної заяви у справі №2- 2124/09 та як свідчить протокол судового засідання від 15.03.2006 у справі №2-2124/09, ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви з усіма документами.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_1 про існування рішення Київського райвиконкому від 06.09.1985 № 904 «Щодо самочинного будівництва гр. ОСОБА_4 гр. ОСОБА_5 » було відомо принаймні з 15.03.2006 та, як наслідок, було відомо й під час розгляду справи в суді та до ухвалення рішення Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі №2-6771/11 від 25.09.2014.

Згідно зі ч. 1 ст.81 ЦПК України (аналогічні положення містить ст. 60 ЦПК України, яка діяла станом на момент ухвалення рішення), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, заявник ОСОБА_1 своїм правом на подання відповідних доказів не скористався, будь-яких клопотань до суду з цього приводу не заявляв.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами, оскільки дану інформацію він міг отримати під час розгляду справи звернувшись у відповідний орган під час розгляду справи або до суду з клопотанням про витребування відповідної інформації, за умови належного користування своїми правами, наданими процесуальним законом.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів, не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, суд проходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку , а викладені у заяві обставини не відносяться до нововиявлених, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення від 25.09.2014 року у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі № 2-6771/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Петренко В. С.