печерський районний суд міста києва
22 серпня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Бусик О. Л.
при секретарі судових засідань - Рябошапко М. О.
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 червня 2020 року позивачкою на підставі розписки було передано відповідачці в борг готівкою грошові кошти в розмірі 82 000,00 Євро. Зазначену суму грошей відповідачка зобов`язалась повернути позивачці готівкою в Євро в строк до 01 вересня 2020 року. Передача грошових коштів була здійснена в присутності свідка ОСОБА_3 .
В установлені строки і до цього часу відповідачка позивачці кошти, отримані в борг не повернула.
У зв`язку із невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в сумі 82 000,00 Євро, що відповідно до курсу Національного банку України на день подачі позову становить 3 281 246,40 грн.
Оскільки в установлений домовленістю строк позичальник не повернув грошові кошти позикодавцю, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 також 3% річних за прострочення основного зобов`язання в сумі 6 402,7 Євро, що за курсом Національного банку України становить 256 205,32 грн.
Ухвалою судді від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі для розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі.
Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Відповідачка, повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивачка не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17 червня 2020 року ОСОБА_1 на підставі розписки передала ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 82 000,00 Євро, які відповідачка зобов`язалась повернути до 01 вересня 2020 року.
Відповідачка, зобов`язання за договором позики не виконала, станом на день звернення до суду обумовленої суми коштів ОСОБА_2 не повернула, що призвело до порушення прав позивачки.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення суми боргу за договором позики від 17 червня 2020 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 82 000,00 Євро в якості неповернутої суми позики є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.
3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).
Оскільки при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі позики, то 3 % річних слід стягнути виходячи з суми боргу в іноземній валюті, а саме в розмірі 6 402,7 Євро.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 192, 193, 524, 526, 530, 545, 625, 1046-1050 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 280, 354, 355 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 82 000,00 (вісімдесят дві тисячі) Євро, 3% річних в розмірі 6 402 (шість тисяч чотириста два) Євро 7 центів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідачка - ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складено 30 серпня 2023 року.

Суддя О.Л. Бусик