У х в а л а

Іменем України

28 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 367/4613/18-ц

провадження № 61-10932 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В. В., про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 січня 2023 року прийнято заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову від позову у справі № 367/4613/18.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В. В., про визнання права власності на квартиру.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 січня 2023 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю«Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Ухвалено у справі № 367/4613/18 за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В. В., про визнання права власності на квартиру додаткове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», витрати на правничу допомогу у розмірі

5 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2023 року скасовано. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

17 липня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» подано касаційну скаргу (передано 24 липня 2023 року), у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення залишити в силі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року визнано наведені товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та відповідних доказів. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

1. У наданий судом строк товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» направило до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2023 року, у яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, так як з повним текстом постанови суду апеляційної інстанції ознайомилося 19 червня

2023 року із Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

2. Перевіривши доводи касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У частині першій статті 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У статті 246 ЦПК України зазначено, що якщо сторона з поважних причин

не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу

є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Як убачається із оскаржуваного судового рішення, першою заявою по суті спору були письмові пояснення товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» від 05 червня 2020 року без будь-яких посилань, обґрунтувань та розрахунків про те, що товариство має намір стягнути із позивача понесені витрати на правову допомогу. Не містить аналогічно орієнтовного розрахунку та повідомлень про витрати на правничу допомогу також зміст клопотань

від 23 липня 2022 року про відкладення розгляду справи та від 31 січня

2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у частині.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, встановивши, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» вперше попросило здійснити відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судом першої інстанції судового рішення по суті, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Доводи касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про те, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу з підстав несвоєчасного подання відповідної заяви є правом суду, а не обов`язком,

не свідчать про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)

Застосування відповідних положень статті 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. З огляду на викладене відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 08 березня 2023 року у справі № 755/7694/20 (провадження

№ 61-12174св22).

Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, про визнання права власності на квартиру відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник