КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3076/23
Провадження № 2-з/488/19/23 р.
УХВАЛА

Іменем України

18.08.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства Райффайзен Банк про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 року Акціонерне товариство Райффайзен Банк в особі представника за довіреністю Лозіної О.Ю., звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва з цивільним позовом до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0064/82/0221129 від 23.10.2014 року.

Одночасно з позовною заявою, позивач надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 36,5 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м.

Мотивуючи заяву тим, що 23.10.2014 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» та громадянином України ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0064/82/0221129.

09.10.2014 року Відповідач підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/ Угоди № PDV2-640200 прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами.

Станом на 15.06.2023 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 332 464,73 гри., яка складається: Заборгованості за дозволеним овердрафтом: 325 202,00 грн.; Заборгованості за недозволеним овердрафтом: 7 262,73 грн.; В.т.ч. простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску: 25 675,97 грн.

Станом на 04.07.2023 року (дата формування інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 36,5 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м.

На думку заявника/позивача накладення арешту на нерухоме майно стане стимулюванням Боржника щодо виконання боргових зобов`язань перед Банком та гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (частина перша ст. 153 ЦПК України). Підстав для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову суд не вбачає.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та надані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з частиною п`ятою статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Судом встановлено, що заявником до матеріалів заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, щодо наміру, або дій відповідача сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в пунктах 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За викладеними обставинами заява є необґрунтованою в частині існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення майбутнього позову.

Посилання заявника на те, що накладення арешту на нерухоме майно стане стимулюванням Боржника щодо виконання боргових зобов`язань перед Банком та гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, є прямим порушенням Конституційних прав відповідача, тим паче, що предметом спору не є приватна власність відповідача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заявником не надано до суду жодного доказу щодо намірів відповідача сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо, тому суд не приймає до уваги посилання заявника на стимулюванням Боржника щодо виконання боргових зобов`язань перед Банком та гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, шляхом накладення арешту на майно відбовідача.

Відповідач, як власник квартири має право користуватися нею на свій розсуд, тож арешт останньої порушить його цивільні права, як власника.

Так, заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаних видів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства Райффайзен Банк про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Яна Анатоліївна Чернявська