Справа № 694/1482/21
Провадження № 2/690/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представників позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

представники позивачів в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просять суд стягнути з відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача ОСОБА_5 кошти за завдану їй злочином матеріальну шкоду за шкоду, заподіяну її життю та здоров`ю з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 99 729 грн. 00 коп. та за спричинену їй матеріальну шкоду, яка пов`язана з пошкодженням її автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 100 000 грн. 00 коп., на користь позивача ОСОБА_6 кошти за завдану йому злочином матеріальну шкоду за шкоду, заподіяну його життю та здоров`ю з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 6 428 грн. 00 коп., на користь позивача ОСОБА_7 кошти за завдану йому злочином матеріальну шкоду за шкоду, заподіяну його життю та здоров`ю з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 34 729 грн. 00 коп.; з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 за спричинену їй матеріальну шкоду, яка пов`язана з пошкодженням її автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 247 210 грн. 00 коп. та моральну шкоду, завдану її здоров`ю з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 1 186 704 грн. 00 коп.; на користь позивача ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану його здоров`ю з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 237 616 грн. 00 коп. та на користь позивача ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану його здоров`ю з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 158 410 грн. 00 коп., а також всі судові витрати просять покласти на відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до ухвали Черкаського апеляційного суду від 04.08.2021 вирок суду було скасовано в частині вирішення цивільних позовів. Під час розгляду кримінального провадження було встановлено, що 08.07.2017 близько 15 год. 00 хв. на перехресті вул. Шмідта та проспекту Шевченка в м. Звенигородка, Черкаської області мала місце ДТП за участю автомобілів «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_3 та автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 та пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_7 автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 отримали тілесті ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була завдана фактична матеріальна шкода, яка потребувала відновлення здоров`я у вигляді медикаментозного та хірургічного лікування. Також в результаті ДТП автомобіль «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 отримав механічні ушкодження. Транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_3 на момент ДТП був застрахований в ТДВ «СТДВ «Глобус», а тому при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку з тим, що правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус» стала ПАТ «СК «Українська страхова група», то саме у останньої виникла відповідальність за відшкодування спричиненої даним ДТП шкоди. Внаслідок ДТП позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу, у зв`язку зі шкодою завданою здоров`ю та відсутністю транспортного засобу позивачам довелося самостійно шукати гроші для відновлення власного здоров`я, вони не могли тривалий час спокійно спати, змушені були приймати заспокійливі засоби, сімейний бюджет був спрямований на придбання ліків та проведення лікування, відновлення здоров`я. Це все спричинило виникнення пригніченого стану. Від такого стану та нецільового використання сімейних коштів, стану здоров`я, втратилася можливість нормального спілкування з рідними. За таких обставин позивачі і змушені були звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в ході судового розгляду, хоч частково визнаючи заявлені позовні вимоги, просили суд в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. У поданому відзиві на уточнюючу позовну заяву представник відповідача ОСОБА_4 зазначив, що між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1392982, предметом якого було страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором, або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В такому разі обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди ґрунтуються на висновку психологічної експертизи за №11/89 від 31.10.2019 року.

В цей же час розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу.

Заявлені позивачами розміри відшкодування моральної шкоди вважає виходять за межі розумності та справедливості внаслідок занадто значного розміру. Визначений позивачами розмір моральної шкоди вважає є неадекватним нанесеній моральній шкоді, яка до того ж спричинена внаслідок необережності, без прямого умислу. Визначений позивачами розмір моральної шкоди є явно направленим на отримання доходу у занадто великому розмірі.

Крім цього вважає помилковим вимогу позивачів про стягнення моральної шкоди лише із ОСОБА_3 ..

Статтею 26-1 Закону №1961 встановлено, що страховиком (у випадках передбачених підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 ст.41 цього Закону, МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Також відповідач ОСОБА_3 та його представник не погоджуються з вимогою про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди, яка спричинена позивачу ушкодженням автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 241 617 грн. 00 коп., виходячи з наступного.

Дана вимога ґрунтується на висновку експерта судової авто-товарознавчої експертизи № 115 від 09.10.2017. Вважають, що висновок експерта судової авто-товарознавчої експертизи № 115 від 09.10.2017 є неповним, виходячи з того, що експерт не дав відповіді на всі поставлені питання. Питання щодо залишкової вартості автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 , після пошкоджень утворених під час ДТП 08.07.2017, яке є одним із складових при визначенні розміру завданої шкоди, залишилось не вирішеним експертом. Крім цього, у своєму висновку експертом невірно визначено пробіг транспортного засобу на час ДТП.

Щодо стягнення майнової шкоди, пов`язаної з витратами на лікування то відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону 1961 у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

До позовної заяви, крім інших, додані квитанції до прибуткових касових ордерів про сплату позивачем благодійних внесків у різні благодійні фонди. А тому вважає, що судом має бути прийнято до уваги виключно придбання позивачами медичних препаратів та товарів, які зазначені у переліках, що вказані у виписках, листах призначень та рекомендацій лікарів та які суд має об`єктивну можливість ідентифікувати.

А тому, враховуючи вище викладене, а також керуючись ст. 95 ЦПК України, вважають, що додані до позовної заяви письмові докази понесених витрат на лікування (квитанції, чеки, тощо), висновок експерта судової авто- товарознавчої експертизи № 115 від 09.10.2017, в розумінні ЦПК України, є недопустимими доказами.

Вимоги щодо відшкодування 3% річних та розміру інфляційних витрат вважають також незаконними, оскільки договірних правовідносин між ОСОБА_3 та позивачами, які б давали підстави стверджувати про наявність у ОСОБА_3 як боржника грошового зобов`язання перед позивачами, як кредиторами, укладено не було.

Щодо стягнення з СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, то вважають, що вони також не підлягають до задоволення, оскільки приєднанні до уточнюючої позовної заяви докази понесених витрат на правничу допомогу не відповідають ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та явно суперечать вимогам ЦПК України (договір про надання правничої допомоги, заява про стягнення правничої допомоги).

Представник відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив провести за відсутності представника. У відзиві просить в задоволенні позовних вимог позивачам відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог, посилаючись на те, що між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1392982, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 .

08.07.2017 близько 15 год. 00 хв. на перехресті вул. Шмідта та проспекту Шевченка в м. Звенигородка, Черкаської області трапилася ДТП за участю автомобілів «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_3 та автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а пасажири зазнали тілесних ушкоджень.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правовова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 06.07.2020 року.

30.09.2020 року ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало від ОСОБА_3 повідомлення про ДТП, пояснення щодо ДТП.

05.10.2020 ПАТ «СК «Українська страхова група» направило до ОСОБА_5 лист, в якому повідомило про те, що для отримання страхового відшкодування необхідно виконати вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує лише ті витрати, які підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані з наслідками ДТП. Заявлені витрати на лікування повинні знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку з травмами, отриманими в результаті ДТП. Витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом, не відшкодовуються.

Однак, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зверталися до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про страхове відшкодування у порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не надавали документи, передбачені нормами спеціального закону.

Таким чином, вказані особи не надали документи, які підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та отриманням ними тілесних ушкоджень, витрати на лікування, документи з медичних установ, що підтверджують необхідність здійснення понесених витрат на лікування, платіжні документи, що підтверджують понесені ними витрати на лікування, а також заяву про виплату страхового відшкодування.

ДТП трапилося 08.07.2017, а з заявою до ПАТ «СК «Українська страхова група» позивачі звернулися 07.09.2021 без додержання вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому вказані заяви не можливо вважати заявами про виплату страхового відшкодування.

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Щодо відшкодування позивачам пені, 3% річних та індексу інфляції, то ПАТ «СК «Українська страхова група» вважає дану вимогу незаконною, безпідставною та необґрунтованою, оскільки перед позивачами у них немає основного зобов`язання, оскільки вони не підтвердили необхідність здійснення витрат на лікування та взагалі не надали відповідні документи. Крім того, відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується строком в один рік.

Щодо стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача ОСОБА_5 матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування та відповідні документи.

Однак, позивач не надала до ПАТ «СК «Українська страхова група» документи, які необхідні для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

ДТП трапилося 08.07.2017, а з заявою до ПАТ «СК «Українська страхова група» позивачі звернулися 07.09.2021 без додержання вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому вказану заяву не можливо вважати заявою про виплату страхового відшкодування.

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Щодо висновку експертизи № 07 від 08.02.2023, то ПАТ «СК «Українська страхова група» вважає даний висновок неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки залишкову вартість транспортного засобу визначено не на дату ДТП, що сталося в 2017, а на дату проведення оцінки 08.02.2023, що є порушенням закону.

Позивачі пропустили річний строк для звернення до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першої статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 (т.1 а.с.48-57) ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за те, що 08.07.2017 близько 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись в м. Звенигородка, Черкаської області на перехресті проспекту Шевченка та вулиці Шмідта, порушуючи вимоги пунктів 2.3 б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зі змінами та доповненнями, не стежив за дорожньою обстановкою, був неуважний, при повороті ліворуч на вулицю Шмідта не надав перевагу в русі і вчинив зіткнення із автомобілем «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався прямолінійно через перехрестя в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Suzuki SX4» , державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримав травму правого колінного суглобу з переломом внутрішнього виростку стегнової кістки, ушкодженням медіального меніску, медіальної колатеральної зв`язки та крововиливом в порожнину суглобу (гемартроз), що згідно з висновком експерта № 02-01/1589 від 08.09.2017, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садна нижніх кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Пасажирка автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала перелом правої ключиці зі зміщенням уламків, травму тазу з переломом кісток справа, що згідно з висновком експерта № 02-01/1588 від 08.09.2017 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травму голови зі струсом головного мозку, садна обличчя , що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Пасажир автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав закритий перелом обох кісток лівої гомілки, травматичний набряк м`яких тканин лівої гомілки, що згідно висновку № 02-01/1590 від 08.09.2017 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер ОСОБА_3 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до висновку експерта №706/720/18-23 від 30.07.2018 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ..

В зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями позивачі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тривалий час перебували на стаціонарному лікуванні, оскільки їхньому здоров`ю була заподіяна значна шкода та відповідно вони понесли матеріальні витрати.

Вартість технічних ушкоджень транспортного засобу, тобто шкоди, спричиненої майну власника транспортного засобу автомобіля «Suzuki SX-4», підтверджує зміст висновку судового експертного авто-товарознавчого дослідження №155/02 від 09.10.2017 (т.1 а.с.5-12).

Між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1392982, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль марки «Mitsubishi Lancer", державний номерний знак НОМЕР_2 . Договором передбачено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200 000 грн. 00 коп., а за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. 00 коп..

Дані факти встановленні вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 (т.1 а.с.48-57), а також ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04.08.2021 (т.1, а.с.58-69), а тому доказуванню не підлягають.

Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, а відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Отже можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV).

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-ІV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1,37.1.4 статті 37 Закону №1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або підчас захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; Неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, а їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний (трирічний) строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком, а щодо шкоди, заподіяної життю і здоров`ю потерпілого трьома роками.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Отже, попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика чи МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Саме такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19), підстав від відступлення якого не вбачає і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 (справа №465/4287/15).

Матеріалами справи встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 08 липня 2017 року, а до суду позивачі звернулися 15.04.2019, заявивши цивільні позови до відповідачів в ході кримінального провадження по обвинуваченню відповідача ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України, тобто в межах установленого законом строку.

За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають часткову задоволенню з вищевикладених мотивів.

Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення шкоди, спричиненої майну позивача ОСОБА_5 , суд враховує, що позивач як особа, чиє майно зазнало шкоди під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, має право вимоги до страховика про відшкодування шкоди, яку заподіяно цьому майну, і це право повинно бути захищеним.

На вказаний висновок суду не впливають доводи представника відповідача про обґрунтованість відмови у виплаті страхового відшкодування через невчасне подання потерпілим заяви про страхове відшкодування у зв`язку з такими міркуваннями.

За змістом ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, у якій має міститися: найменування страховика, якому подається заява; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

Як випливає з заяви позивачів від 06.07.2020, яка була отримана страховиком, позивачі, викладаючи фактичні обставини заподіяння шкоди їхньому здоров`ю та майну, просять на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оцінити та відшкодувати їм шкоду внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.148).

В силу п. 35.3. ст. 35 Закону особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Оцінюючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що волевиявлення потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди втілено в заяві від 06.07.2020 і це є підтвердженням дотримання потерпілими процедури звернення до страховика із заявою, а неподання ними заяви встановленого зразка зумовлено неотриманням ними консультаційної допомоги від співробітників відповідача, порушивши вимоги статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку визначення представником страховика причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Статтею 12 ЦК України встановлено презумпцію розумності та добросовісності здійснення особою свого права, яка діє до того часу, коли інше буде встановлено судом.

Оцінюючи поведінку позивачів в аналізуємій обстановці, суд вважає, що вони діяли розумно та добросовісно, добросовісно вважаючи, що вчинили всі дії, необхідні для отримання страхового відшкодування. На відміну від відповідача ОСОБА_3 , який повідомив свого страховика про ДТП лише 30.09.2020.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що відмова відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» у виплаті страхового відшкодування наповнена лише формальним змістом.

Хоча пунктом 37.1. 4. статті 37 Закону як підстава для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) і передбачене неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, проте суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову з цих підстав, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, зокрема: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку.

Аналізуючи положення спеціального закону (п. 37.1. 4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») у взаємозв`язку з наведеним положенням цивільного законодавства, суд доходить висновку про те, що несвоєчасне повідомлення про настання страхового випадку може бути виправдано поважними причинами.

Так як подання заяви про страхове відшкодування за формою визначеного зразка з порушенням встановленого законом строку зумовлено відсутністю консультаційної допомоги з боку страховика, суд не вбачає підстав для констатації в діях позивачів ознак порушення своїх зобов`язань.

Між тим право позивачів на отримання страхового відшкодування передбачено як договором, так і законом.

Відмова у виплаті страхового відшкодування є лише правом страховика і реалізація ним цього права не обмежує потерпілого в праві на відшкодування шкоди, яка не підлягає відшкодуванню за рахунок страховика лише у випадках, встановлених статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коло яких є вичерпним і під яке не підпадає порушення строку подання заяви про страхове відшкодування. За змістом статті 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Знаряддя судового захисту, застосоване позивачами, спрямоване не на визнання незаконною відмови у виплаті страхового відшкодування, а на стягнення належної їм як потерпілим суми цього відшкодування, тому з урахуванням положень статті 32 Закону про випадки, коли така шкода не відшкодовується, та добросовісної поведінки позивачів суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль позивач ОСОБА_5 та її представники посилаються за вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2021, яким була встановлена шкода причинена власнику автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди 08.07.2017 та складає 240 237 грн. 00 коп., яка визначена відповідно до висновку експерта № 115 від 09.10.2017. Тому розмір заподіяної шкоди в даному випадку доказуванню не підлягає.

Відповідно до висновку експерта № 07 від 08.02.2023 (т.4 а.с.124-136) за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи залишкова (ринкова) вартість автомобіля «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 , на час проведення експертизи після пошкоджень, утворених під час дорожньо-транспортної пригоди 08.07.2017 складає 40 000 грн. 00 коп..

А тому враховуючи дані обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль підлягають до часткового задоволення. Суд вважає, що 100 000 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» в межах страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1392982, а решту суми, врахувавши визначену залишкову вартість пошкодженого автомобіля, який після дорожньо-транспортної пригоди залишився у позивача ОСОБА_5 100 237 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 ..

Статтею 23 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (пункт 24.1 статті 24 Закону).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди життю та здоров`ю позивачів, а саме витрат на лікування, позивачі та їх представники посилаються на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 (т.1 а.с.48-57) де вони вважають, що суд вирішуючи цивільні позови потерпілих вже визначив розміри матеріальної шкоди які підлягають відшкодуванню, а тому в подальшому вони не підлягають доведенню. А також додали до позовних заяв копії товарних чеків, квитанцій, актів про надання медичних послуг, рахунок-фактуру (т.1 а.с.12-22), (т.2 а.с.6-7), (т.3 а.с.6-10).

Однак суд не погоджується з думкою позивачів та їх представників, що дана частина позовних вимог доведенню не підлягає, оскільки вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 (т.1 а.с.48-57) в частині цивільного позову було скасовано ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04.08.2021 (т.1 а.с.57-69) та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

А тому дослідивши всі наданні позивачами докази на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування витрат на лікування, які можливо було ідентифікувати, та врахувавши, що надані позивачами товарні чеки про благодійні внески відшкодуванню не підлягають, вказані видатки є добровільним внеском особи, які вона робить на власний розсуд, суд вважає що позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення. Суд стягує з ПАТ «СК «Українська страхова група» в межах страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1392982 на користь позивача ОСОБА_5 45 738 грн. 37 коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_6 1 041 грн. 74 коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_7 8 505 грн. 73 коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зважаючи на її сутність, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Таким чином, суд враховує, що позивачі в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, проходили тривале лікування та реабілітацію, зазнали душевних хвилювань, що порушило їх нормальний життєвий ритм досить тривалий час, суд, з урахуванням принципу співмірності, справедливості та виваженості, рахує за можливе задовольнити вимоги позивачів частково та визначити розмір морального відшкодування позивачу ОСОБА_5 200 000 грн. 00 коп., ОСОБА_6 150 000 грн. 00 коп., ОСОБА_7 100 000 грн. 00 коп.. І дані кошти суд вважає слід стягнути саме з відповідача ОСОБА_3 , оскільки саме ним дана шкода заподіяна позивачам і саме від його дій та поведінки після дорожньо-транспортної пригоди залежав час тих страждань які понесли позивачі.

Вирішуючи вимоги позивачів про притягнення відповідачів до відповідальності за порушення грошового зобов`язання, встановленої статтею 625 ЦК України, суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог. Вважає їх безпідставним, оскільки відповідачі на час розгляду справи не мали грошових зобов`язань перед позивачами, а тому частина друга статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди.

Щодо питання стягнення судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, в обґрунтування витрат на правову допомогу в розмірі 30 000 грн. 00 коп. представниками позивачів додано: договори про надання правничої допомоги від 12.08.2021, попередній розрахунок суми надання правничої допомоги та квитанції №1-41 від 11.09.2021, № 1-39 від 11.09.2021 (т.1 а.с.99-106).

Отже враховуючи викладене з відповідачів підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, що були понесені позивачами в розмірі 30 000 грн. 00 коп..

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 цієї статті у разі часткового задоволення позову сплата судового збору покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене суд вважає, слід стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Українська страхова група» на корить держави по 2 639 грн. 62 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На підставі ст. 22, 23, 526, 625,1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.4, 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А, код за на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 45 738 (сорок п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 37 копійок у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А, код за на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль марки «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 100 237 (сто тисяч двісті тридцять сім) гривень 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль марки «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А, код за ЄДРПОУ 30859 на користь ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 - 1041 (одна тисяча сорок одну) гривню 74 копійки у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. у відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А, код за на користь ОСОБА_7 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 - 8505 (вісім тисяч п`ятсот п`ять) гривень 73 копійки у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_7 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 - 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А, код за на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , ОСОБА_7 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу по 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок кожному.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , ОСОБА_7 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу по 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. кожному.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А, код за у дохід держави в особі ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - судовий збір) судовий збір в розмірі 2 639 (дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області у дохід держави в особі ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - судовий збір) судовий збір в розмірі 2 639 (дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 62 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А. Здоровило

Повний текст рішення виготовлено 25 серпня 2023 року.