Справа № 308/6399/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі судового засідання Боті О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 , про заміну стягувача,

встановив:

28.07.2023 законний представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить замінити первісного стягувача ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_1 за виконавчим листом у справі № 308/6399/20.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що стягувач за вищевказаним виконавчим документом помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а єдиним спадкоємцем такого є малолітня ОСОБА_1 , що стверджується заповітом, а також довідкою приватного нотаріуса про відсутність інших спадкоємців. Стверджує, що ним подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини від 28.10.2022, ОСОБА_1 прийняла спадщину, а тому до неї перейшли вісі вимоги, які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2020 у справі №308/6399/20.

Законний представник заявниці в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чиною.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання заяви, а тому суд розглядає справу за їх відсутності, так як у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

29.10.2020 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №308/6399/20, за яким ухвалено Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 за період з 18.11.2013 по 30.06.2020 за договорами позики МК №2 від 16.07.2011 та МК №3 від 19.07.2011 відсотки у сумі 39715 /тридцять дев`ять тисяч сімсот п`ятнадцять/ гривень та пеню у сумі 60400 /шістдесят тисяч чотириста/ гривень.

За даними АСДС «Д-3» відомості про скасування вказаного заочного рішення чи про його апеляційне оскарження відсутні, рішення набуло законної сили 01.12.2020.

23.12.2020 відповідальним працівником суду стягувачу ОСОБА_4 видано виконавчий лист на виконання судового рішення у вищевказаній частині, боржником зазначений ОСОБА_3

12.03.2021 за постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. відкрито виконавче провадження ВП №64799186 на виконання вищевказаного виконавчого листа №308/6399/20, виданого 23.12.2022, боржник ОСОБА_3 , стягувач ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 30.09.2022, виданим виконавчим комітетом Кольчинської с/р Мукачівського р-ну Закарпатської області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповітом від 26.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Федоренко Е.Ю., на випадок своєї смерті зробив розпорядження щодо передачі всього належного йому майна внучці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі, що стверджується витягом №60724993 від 26.06.2020.

28.10.2022 до приватного нотаріуса Федоренко Е.Ю. від ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Листом за Вих. №47/01-16 від 29.06.2023, виданим приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу З/о Федоренко Е.Ю. стверджується, що інші спадкоємці, окрім спадкоємиці за заповітом ОСОБА_1 , із заявами про прийняття спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 не зверталися.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2019 року у справі № 334/10744/14-ц, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк для прийняття закінчився 28.03.2023, протягом вказаного строку інші спадкоємці, окрім спадкоємиці за заповітом ОСОБА_1 , не скористалися правом подати заяву про прийняття спадщини, а відтак остання є правонаступницею померлого ОСОБА_4 , та як його правонаступниця набула статусу нового кредитора та отримала право грошової вимоги до боржника.

З огляду на вищевказане вимоги заявника про заміну стягувача є підставними і підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного, книга шоста ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 55, 260, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Замінити стягувача ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканку АДРЕСА_2 у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2020 у цивільній справі № 308/6399/20, в якому боржник ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Закарпатського апеляційного суду з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов