Справа № 128/1080/23
УХВАЛА

29 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частки у праві спільної сумісної власності, -

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області 20.03.2022 року надійшли матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частки у праві спільної сумісної власності.

Ухвалою суду від 22.03.2023 року дану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з того, що відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Відтак позивачем ставиться вимога про «.. визнання за ним права на 2/3 частки у праві спільної сумісної власності у будівлі закладу громадського харчування з прибудовою, незавершена будівництвом, готова на 75 %, що знаходиться на А/Д М-12 Львів-Кіровоград Знам`янка км 350+550 (праворуч) на земельній ділянці, площею 0,05 га, яка розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район, територія Ксаверівської сільської ради (за межами населеного пункту)..», однак не надано доказів з чого виходить позивач обґрунтовуючи вимогу саме в 2/3 частки у праві спільної сумісної власності. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України.

Для усунення недоліків судом був установлений строк, який не може перевищувати 5-ти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Копія ухвали надіслана позивачам за зареєстрованим місцем проживання позивача, зазначеною позивачем згідно позовної заяви.

Копія ухвали про залишення позову без руху була отримана представником позивача адвокатом Путіліним Є.В. - 24.03.2023 року.

28.03.2023 року через канцелярію суду представником позивача подано «Уточнена Позовна Заява про визнання частки у праві спільної сумісної власності».

Суд звертає увагу, що в ухвалі суду від 22.03.2023 року, позивачу роз`яснено спосіб виконання ухвали суду про залишення позову без руху, а саме вказано, що способом виконання ухвали суду є складання тексту «позовної заяви» із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень; - виправлена позовна заява із вищевказаними судом доказами має бути подана в примірниках для суду та відповідача, третіх осіб; - у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає позивачу у повторному зверненню до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Нормативними положеннями п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Також суд звертає увагу, що згідно з ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Даний вид процесуальних дій передбачений безпосередньо після прийняття до провадження матеріалів справи та відкриття провадження по справі.

Однак станом на 29.03.2023 року недоліки вказані в ухвалі суду не усунені. Інших даних суду не відомо. Вимоги ухвали про залишення позову без руху не виконано, заяв/клопотань не надходило. Разом з тим та стадії відкриття провадження діючим ЦПК України не передбачено такого роду дії як уточнення позовних заяв/вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За таких обставин, дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві, оскільки вимоги вказані в ухвалі без руху позивачем не виконані.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частки у праві спільної сумісної власності - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, яка відповідатиме вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2023 року.

Суддя І.А. Ганкіна