Номер провадження: 22-ц/813/6917/23
Справа № 523/9802/20
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

31.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

дослідивши апеляційну скаргу адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 25 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління державної реєстрації юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування записів про право власності, скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно прибудованого об`єкту,

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому просили скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію змін розділу від 10 вересня 2019 року № 48599636, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 вересня 2019 року № 48863376, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 а скасувати запис про право власності від 21 вересня 2019 року № 33392343, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на квартиру, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 вересня 2019 року № 48863605, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на вищезазначену квартиру, скасувати запис про право власності від 21 вересня 2019 року № 33392549, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , визнати недійсним іпотечний договір від 16 жовтня 2019 року № 2277 та скасувати запис про іпотеку від 16 жовтня 2019 року № 33700536 і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 жовтня 2019 року № 49197031, зобов`язати відповідача за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначаючи, що 03 серпня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу територіальна громада м. Одеси продала ОСОБА_3 нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 31,8 кв. м. по АДРЕСА_1 та зареєстровано за нею право власності 10 червня 2000 року. ОСОБА_3 продала вказане нежитлове приміщення ОСОБА_1 та за ним було зареєстровано право власності на зазначений об`єкт, площею 31,8 кв. м. за № 22782637. У подальшому відповідач ОСОБА_1 на підставі довідки та техпаспорту, виготовленого ТОВ «Ан Експерт» здійснив реєстрацію змін розділу, якими загальна площа об`єкта змінена з 31,8 кв. м. до 131,3 кв. м., а в подальшому здійснив поділ новоутвореного об`єкта, в результаті чого утворилося два нових об`єкта, один з яких став предметом іпотеки за договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_2 . Оскільки у власності відповідача ОСОБА_4 знаходяться зараз два окремо зареєстрованих самочинно збудованих об`єкта: квартира № 1а та АДРЕСА_2 , площами 269,6 кв. м. та 120,4 кв. м., що розташовані на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси, тому позивач як власник земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси у зв`язку із порушенням права власності на земельну ділянку шляхом проведення самочинного будівництва загальною площею 390 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , із подальшим його поділом на дві окремі житлові квартири № 1а та 16 та незаконною реєстрацією права власності на них звертається до суду із даним позовом (т. 1, а.с. 1-18).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 25 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію змін розділу від 10 вересня 2019 року № 48599636, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 вересня 2019 року № 48863376, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на квартиру зазначену квартиру. Скасовано запис про право власності від 21 вересня 2019 року № 33392343. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 вересня 2019 року № 48863605, запис про право власності від 21 вересня 2019 року № 33392549. Визнати недійсним іпотечний договір від 16 жовтня 2019 року № 2277 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А.. Скасувати запис про іпотеку від 16 травня 2019 року № 33700536, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2019 року № 49197031, зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради судові витрати у розмірі 21020 грн (т. 2, а.с. 74-79).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Албул Тамара Валентинівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим. Апелянт вказує, що позивач у доводах позовної заяви зазначає, що довідка від 05 червня 2019 року видана ТОВ «Ан Експерт», з якої вбачається, що загальну площу об`єкта змінено з 31,8 кв./м до 131,3 кв. м. Так у висновку від 17 вересня 2019 року зазначено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 131,3 кв. м. Однак, ФОП ОСОБА_5 у свою чергу, володіючи доступом до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та іншою відкритою та наявною інформацією, зазначає, що у фактичному користуванні ОСОБА_1 , знаходиться будівля площею 390 кв. м., що є на 258,7 кв. м. більше аніж було зареєстровано на ОСОБА_1 . Тобто вказаний суб`єкт господарювання не міг не встановити, що поділ об`єкта площею 131, 3 кв. м. жодним чином не може утворити два окремих об`єкта, а саме площею 269, 6 кв. м, та 120 кв.м., тому позивач вважає, що дана довідка є незаконною, безпідставною та такою, що не може утворити вказані квартири. Проте апелянт наголошує на тому, що згідно чинному законодавству, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для справи, тому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог чи заперечень. У матеріалах справи відсутні належні докази, котрі б підтверджували, що вищезазначений поділ відбутися не міг, а довідка ФОП ОСОБА_5 , дійсно є незаконною, разом з тим не було проведено будівельно-технічної експертизи. Окрім того, у відділі наявна інформація щодо реєстрації права користування за ФОП ОСОБА_2 відповідно договору оренди земельної ділянки від 04 травня 2011 року , відсутні докази, що зазначений договір оренди з ОСОБА_2 було розірвано, у результаті чого, вбачається, що земельна ділянка не є самовільно зайнятою (т. 2, а.с. 92-99).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 липня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження та витребувано матеріали цивільної справи у Суворовському районному суді м. Одеса, з метою перевірки наведених апелянтом підстав пропуску встановленого строку. При цьому, роз`яснено апелянту його право на подання на адресу суду вмотивованого та обґрунтованого клопотання про поновлення строку, із долученням відповідних доказів на підтвердження наведених в апеляційній скарзі підстав такого пропуску (т. 2, а.с. 119-122, 128-129).

31 липня 2023 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання адвоката Албул Тамари Валентинівни в інтересах ОСОБА_1 із долученням доказів ознайомлення із матеріалами цивільної справи саме 10.05.2023 року (т. 2, .а.с. 130-131). 01 серпня 2023 року матеріали цивільної справи № 523/9802/20 надійшли на адресу Одеського апеляційного суду (т. 2, а.с. 134).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Суворовського районного суду м. Одеса було ухвалено 25 листопада 2023 року, відповідач в судовому засіданні присутнім не був. Згідно наявного в матеріалах справи клопотання про ознайомлення адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (на підставі укладеного між останніми договору про надання правової допомоги 04 травня 2023 року та відповідного ордеру на надання правової допомоги), представник апелянта частково ознайомилася із матеріалами справи 09 травня 2023 року (т. 2, а.с. 87-88). На вказане клопотання про ознайомлення посилається безпосередньо апелянт, звертаючись до суду із апеляційною скаргою як на підставу пропуску строку апеляційного оскарження, зазначаючи при цьому, що зі змістом оскаржуваного рішення ознайомився 10 травня 2023 року. Тобто, враховуючи вказану дату - 10 травня 202 року, останнім днем звернення до суду із апеляційною скаргою є 09 червня 2023 року. Однак, як вбачається зі вхідного штампу про реєстрацію, апеляційну скаргу було подано представником апелянта - адвокатом Албул Тамарою Валентинівною лише 04 липня 2023 року (т. 2, а.с. 92). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку щодо визнання наведених апелянтом підстав пропуску встановленого строку апеляційного оскарження необґрунтованими. При цьому, будь-яких інших відповідних підстав апелянтом наведено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, оскільки апелянтом не було наведено обґрунтованих підстав пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 353, 354, 356, 357, 358 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 25 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління державної реєстрації юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування записів про право власності, скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно прибудованого об`єкту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда