Справа № 358/792/23 Провадження № 2/358/499/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, клопотання представника позивачки ОСОБА_3 - адвоката Наїдка Л.В. про поновлення строку на подання доказів та долучення письмових доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти, молоді та спорту Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Богуславського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти, молоді та спорту Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Позивачка ОСОБА_3 в своєму позові просить визнати незаконним та скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке накладене наказом Відділу освіти, молоді та спорту Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 28.03.2023 № 1-к/тм «Про оголошення догани ОСОБА_4 » та стягнути на її користь судові витрати понесені на сплату судового збору та правничу допомогу.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вказане рішення відповідача про застосування до неї дисциплінарного стягнення прийняте з грубим порушенням законодавства про працю, є незаконним та такими діями відповідача було порушено її трудові права, а тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду для захисту своїх прав.

21.07.2023 представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Наїдко Л.В. подав до суду відповідь на відзив, в якій просить поновити процесуальний строк та прийняти додаткові докази у справі. Зокрема вказує на те, що твердження відповідача про відсутність доказів наявності у медичного працівника ОСОБА_5 певних обов`язків, то слід зауважити, що відповідач є (має бути) обізнаним із відповідним наказом директора Медвинського ліцею від 27.01.2023 № 9 «Про організацію харчування учнів Медвинського ліцею у 2022/2023 навчальному році».

Відповідно до змісту вказаного наказу зобов`язано класних керівників 1-11 класів надавати інформацію про фактичну кількість учнів, що харчуються, брату медичному ОСОБА_5 у телефонному режимі до 09:00 поточного дня (пп. 2 п. 6.1. наказу).Також відповідно до п. 9 наказу ОСОБА_5 - брату медичному надано повноваження забезпечувати щоденний контроль за організацією харчування.

Суду надається копія згаданого наказу у якості доказу. Разом з позовною заявою відповідний документ не подавався у зв`язку з відсутністю такої необхідності та оскільки позивач вважала, що відповідач є (має бути) ознайомленим з його змістом.

Що стосується тези відповідача про нібито «невідповідність дійсності» Журналу щоденного обліку здобувачів освіти/дітей, які харчуються, через те, що у наданій позивачем копії такого документу є інформація лише про 1 та 11 класи, представник позивача зазначає про наступне.

Як вже зазначалося у позовній заяві, після проведеної перевірки Відділом освіти було складено Акт № 1 від 22.03.2023 за результатами контролю організації харчування здобувачів освіти Медвинської сільської ради, відповідно до змісту якого у період з 01.03.2023 по 22.03.2023 були нібито встановлені певні порушення щодо організації харчування здобувачів освіти.

У відповідному акті вказано на нібито відсутність Журналу щоденного обліку здобувачів освіти/дітей, які харчуються у Медвинському ліцеї, попри те, що голова та члени комісії під час перевірки не запитували у присутніх працівників ліцею про наявність такого документу, хоча він був наявний та зберігається у кабінеті медичного працівника ОСОБА_5 .

У зв`язку з цим, позивачем до позовної заяви було долучено витяг з Журналу щоденного обліку здобувачів освіти/дітей, які харчуються у Медвинському ліцеї (для підтвердження факту наявності такого журналу взагалі). У вказаному витягу містилися відомості щоденного обліку учнів за 1 та 11 класи (для наочності), без охоплення інших класів - у зв`язку з великим обсягом відповідного документу.

Також надання саме витягу з відповідного журналу було зумовлено відсутністю предмету доказування та конкретних обставин, які б мали встановлюватися виключно змістом такого документу.

За таких умов, суду надається копія повного журналу у якості доказу. Разом з позовною заявою відповідний документ не подавався у зв`язку з відсутністю такої необхідності та оскільки позивач вважала, що відповідач є (має бути) ознайомленим з його змістом. Долучення такого доказу разом з відповіддю на відзив є необхідним виключно для спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Також у контексті змісту згаданого вище журналу відповідач зазначає, що станом на 16.02.2023 кількість заявлених здобувачів освіти нібито «не відповідає дійсності». Пояснює відповідач це тим, що згідно із заявкою на харчування від 16.02.2023 та меню-розкладом позивачем заявлено 125 учнів, а за інформацією про відвідування учнів Медвинського ліцею станом на 16.02.2023 кількість присутніх учнів була лише 115.

Однак, щодо вказаної ситуації слід зазначити про наявність пояснювальної записки від 28.02.2023 брата медичного ОСОБА_5 (наданої на ім`я ОСОБА_3 як директора Медвинського ліцею). За змістом цього документу, надано пояснення, що у поданій інформації про відвідування учнів ліцею станом на 16.02.2023 о 09:20 була допущена помилка, а саме замість 125 присутніх учнів було вказано 115 присутніх. Причиною цього стало те, що відповідальна за харчування ОСОБА_6 надала інформацію про додаткових учнів, що вийшли на навчання, лише о 9:40.

Окрім того, відповідач зазначає про систематичність таких порушень, але таке твердження є безпідставним, адже не підтверджено жодними доказами. Описана ж ситуація за 16.02.2023 також спростовується наданими вище поясненнями та документом. Суду надається копія пояснювальної записки ОСОБА_5 у якості доказу. Разом з позовною заявою відповідний документ не подавався у зв`язку з відсутністю такої необхідності. Долучення такого доказу разом з відповіддю на відзив с необхідним виключно для спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 висловила заперечення щодо задоволення клопотання представника позивача та в судовому засіданні зазначила, що відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Незважаючи на вказану норму закону, позивач подає разом із відповіддю на відзив копії документів, про які вона не тільки не заявляла при поданні позову, а й навіть не збиралася подавати до початку слухання справи та розуміння позиції відповідача.

Як зазначено у самій відповіді на відзив, докази не долучались позивачем у зв`язку з відсутністю відповідної необхідності (жодною статтею ЦПК України не передбачені подібні підстави для поновлення строку), хоча при цьому предметом спору є саме дисциплінарний проступок пов`язаний, окрім іншого, із веденням Журналу щоденного обліку здобувачів освіти/дітей, які харчуються у Медвинському ліцеї, неналежному контролі за організацією харчування, виправленнями та помилками в документах позивача, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нехтуючи ст. 83 ЦПК України позивач хоча і просить суд поновити строк для подання доказів, однак не обґрунтовує причини неможливості подання їх разом з позовом, а тому за вказаних обставин сторона відповідача заперечує проти їх долучення до матеріалів справи, а також вказує на те, що ці докази є неналежними та такими, що викликають сумнів у їх достовірності.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Пунктом 2 та пунктом 6 ч. 1 ст. 43ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи представника позивача, викладені в прохальній частині відповіді на відзив про поновлення строку та долучення до справи вищевказаних доказів, наведені у клопотанні обґрунтування, суд приходить до висновку про можливість поновлення представнику позивачки адвокату Наїдку Л.В. процесуального строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи

Також суд зауважує, що на даній стадії не здійснюється оцінка доказів. Оцінку належності, допустимості, достовірності долучених доказів судом буде здійснено в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 53, 83, 126, 127,353-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити представнику позивачки ОСОБА_3 - адвокату Наїдку Л.В. процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів цивільної справи № 358/792/23 копію наказу директора Медвинського ліцею від 27.01.2023 р. № 9 «Про організацію харчування учнів Медвинського ліцею у 2022/2023 навчальному році»; копію Журналу щоденного обліку здобувачів освіти/дітей, які харчуються у Медвинському ліцеї (повний екземпляр, витяг з якого надавався разом з позовною заявою); копію пояснювальної записки брата медичного ОСОБА_5 від 28.02.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов