Провадження № 2-о/537/107/2023
Справа № 537/3439/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Полтавській, Крюківський відділ в місті Кременчуці,

про встановлення особи та перебування за станом на 24 серпня 1991 року у громадянстві колишнього СРСР,

встановив:

Заявником ОСОБА_2 подано заяву, в якій останній просить ухвалити рішення, яким встановити його особу ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буки, Букинського району Ташкентської області Узбекистан, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ; встановити те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Буки, Букинського району Ташкентської області Узбекистан за станом на 24 серпня 1991 року перебував у громадянстві колишнього СРСР; встановити факт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Буки, Букинського району Ташкентської області Узбекистан, постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Дослідивши заяву та письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України"Про громадянство України" громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; 4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Відповідно до Розділу УІІІ вказаного Порядку процедура встановлення особи проводиться в обов`язковому порядку для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення 18-річного віку. Особі пропонується надати наявні документи, у тому числі з фотозображеннями. За відсутності документів, за якими може бути встановлено особу, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, здійснюється перевірка за даними відомчої інформаційної системи ДМС та засобами поштового або фельд`єгерського зв`язку надсилаються запити до органів державної влади. Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи, погоджений з керівником територіального підрозділу ДМС, затверджується керівником територіального органу ДМС. Установлення особи проводиться протягом 30 календарних днів з дня подання заяви, за потреби проведення додаткових перевірок строк продовжується до 60 календарних днів, про що інформується заявник у письмовій формі.

Як вбачається із наданого до суду повідомлення №5317-819/5317-23 від 21.04.2023 наданого Крюківським відділом у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області Цай Годмір подав заяву про встановлення належності до громадянства України. Під час опрацювання матеріалів клопотання було виявлено, що під час перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства України підтвердження ними наявності фактів, з якими закон пов`язує набуття особою громадянства, встановлено, що за наявними обліковими відомостями територіальних підрозділах та органів/підрозділів ДМС відсутня інформація про факт документування Вас паспортом громадянина колишнього СРСР. В зв`язку з чим ОСОБА_4 було повідомлено, що у разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР йому необхідно надати рішення суду про встановлення особи та перебування за станом на 24.08.1991 у громадянстві колишнього СРСР. Крім того, наголошено, що у наданому свідоцтві про народження виданому в Узбекистані наявні ім`я « ОСОБА_5 », що суперечить іншим поданими документам. У визначений законодавством термін (протягом 2-х місяців з дня повернення документів заявнику) не усунуто недоліки та не подано документи повторно. Зважаючи на вищевикладене провадження за заявою припинилося від 21.04.2023.

Одним із документів, що підтверджує належність до громадянства України, є рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року.

Рішенням Крюківського районного суду від 29.01.2021 встановлено факт, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Буки, Букинського району Ташкентської області, постійно проживав на території України за станом на 24.08.1991.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку між заявником та Крюківським відділом у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області існує спір про право, що пов`язане з отриманням ним паспорта громадянина України.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадженні за заявою ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 293,315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Полтавській, Крюківський відділ в місті Кременчуці, про встановлення особи та перебування за станом на 24 серпня 1991 року у громадянстві колишнього СРСР, відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.