Провадження № 6/161/89/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства Дніпроспецсервіс про стягнення заборгованості та звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2023 року заявник (боржник) ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 24.10.2018 року набрало законної сили судове рішення в цивільній справі № 161/18975/13-ц, яким з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 190/м від 08.11.2007 року, а також судові витрати по справі. На виконання даного судового рішення 23.07.2020 року було видано виконавчий лист, який 17.12.2021 року пред`явлений стягувачем до примусового виконання в орган ДВС. 20.12.2021 року державним виконавцем Потапенко В.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого в цивільній справі № 161/18975/13-ц. Однак, даний виконавчий лист фактично був пред`явлений стягувачем до виконання після закінчення строку, встановленого ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження». Враховуючи наведене, просить суд визнати спірний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

До початку судового засідання представник заявника подала заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.10.2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС було ухвалено постанову в цивільній справі № 161/18975/13-ц, якою вирішено, з-поміж іншого, стягнути з ОСОБА_1 , як солідарного боржника із позичальником ПП «Дніпроспецсервіс», на користь АТ КБ «ПриватБанк» 173023 дол. США, що еквівалентно 1382453,77 грн. заборгованості за кредитом, 25433,89 дол. США, що еквівалентно 203216,78 грн. несплачених відсотків, 24366 грн. 14 коп. пені, 80751 грн. 83 коп. штрафу, як заборгованість за кредитним договором № 190/м від 08.11.2007 року, а також судові витрати по справі.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили з дати його проголошення, тобто 24.10.2018 року.

Статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження» врегульовано питання щодо строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строків давності пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущених строків.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

В обґрунтування заявлених вимог заявник (боржник) ОСОБА_1 зазначає, що виконавчий лист фактично був пред`явлений стягувачем для примусового виконання після закінчення трирічного строку, встановленого ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому такий виконавчий документ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 61-1592св17.

Як встановлено судом, 23.07.2020 року щодо боржника ОСОБА_1 було видано виконавчий лист на примусове виконання судового рішення в цивільній справі № 161/18975/13-ц, зі строком його пред`явлення до виконання до 25.10.2021 року.

Як вбачається із інформаційної довідки від 18.02.2023 року про виконавче провадження № 67934351, яке відкрито на примусове виконання судового рішення в цивільній справі № 161/18975/13-ц, виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 був пред`явлений стягувачем до Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра ПСМУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17.12.2021 року.

Із наведеного слідує, що АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи 17.12.2021 року до примусового виконання виконавчий лист, виданий в цивільній справі № 161/18975/13-ц щодо боржника ОСОБА_1 , пропустило строк його пред`явлення до виконання, який був встановлений кінцевим терміном по 25.10.2021 року.

При цьому, будь-яких доказів того, що строки пред`явлення спірного виконавчого документа до виконання переривалися, стягувачем в ході розгляду справи не надано та судом таких доказів не здобуто.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 161/18975/13-ц є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 352, 354, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 23.07.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо боржника ОСОБА_1 в цивільній справі № 161/18975/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства Дніпроспецсервіс про стягнення заборгованості та звернення стягнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 15 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук