Провадження № 2/761/3627/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі:

представника позивача: Полєтаєва А.А.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 8 002,75 грн., 3% річних та інфляційну складову в розмірі 2 304,05 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначає позивач, відповідач користувалась послугами, як споживач електроенергії, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по оплаті за користування останніми, внаслідок чого станом на 01.04.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 8 002,75 грн. Отже, оскільки відповідач у добровільному порядку борг не погашає, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовної заяви.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником усіх прав та обов`язків "ПАТ "Київенерго" в частині пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності по передачі енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування нею.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом надав розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 01.04.2021 року, за відповідачем обліковується заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , яка становить 8 002,75 грн.

При цьому, представник відповідача зазначала, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_2 .

Так, судом встановлено та підтверджується наданими відповідачем копіями договорів купівлі-продажу від 14.12.2007 року та 04.09.2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ Транс», директором якого є Добровольська Е.М., з 14.12.2007 року по 04.09.2014 року було власником нежитлових приміщень з АДРЕСА_3 .

Водночас, згідно відповіді КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на запит суду квартира АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2022 по справі № 201/11406/20 зазначив, що відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач споживала послуги, які постачав ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до квартири АДРЕСА_2 . Крім того, відповідач не має зареєстрованого місця проживання у вказаній квартирі.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи що позивачем не доведено, що відповідач споживала електричну енергію в квартирі АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3-5, 7, 8, 10-13, 17, 76-81, 89, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 322, 525, 526 ЦК України; ст.ст. 56, 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», суд

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 травня 2023 року.

Суддя: Н.Г. Притула