КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5394/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Київ

Справа № 361/8375/13-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року, постановлену у складі судді Радзівіл А.Г.,

у справі за поданням приватного виконавця Микитин Оксани Степанівни про звернення стягнення на земельну ділянку, не зареєстровану у передбаченому законом порядку, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Капітал Плюс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

15 грудня 2021 року приватний виконавець Микитин О.С. звернулась до суду із поданням про звернення стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:060:0204, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. 21.01.2008 року за реєстровим № 213, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 2642307 від 21.01.2008.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської власті Микитин О.С. перебуває виконавче провадження АСВП № НОМЕР_2, щодо примусового виконання виконавчого листа № 361/8375/13-ц виданого 12.03.2020 Броварським міськрайонним судом Київської області, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.2/ІЖ-006.08.1 від 21.01.2008 року в сумі 217 779,61 доларів США заборгованість за кредитом, 18237,47 доларів США заборгованість за відсотками та 321 735 грн. 24 коп. пені.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/8375/13-ц від 23.02.2021 замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 361/8375/13-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 12 березня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Родовід Банк» на правонаступника ТОВ «Статус Капітал Плюс».

Постанову про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження скеровано боржнику за адресами, зазначеними у виконавчому документі: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , а також за місцем знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 - рекомендованою кореспонденцією.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, 31.03.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку скеровано до банківських установ та постанову про арешт майна боржника.

Згідно з відповідями банківських установ, у боржника наявні відкриті рахунки лише у АТ КБ «Приват Банк», на які виставлено платіжні вимоги. Згідно з інформацією МВС дані про транспортні засоби зареєстровані за боржником відсутні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19768135.

Також, Державний реєстр іпотек містить запис про іпотеку на будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :00:060:0204 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 6429931.

Право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку не зареєстровано.

Постановою від 22.05.2020 описано та арештовано належне боржнику нерухоме майно (предмет іпотеки) будинок загальною площею 216,2 кв.м, житловою площею 93,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :00:060:0204 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою від 05.06.2020 року для участі у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до висновку про вартість нерухомого майна станом на 08.07.2020 року вартість будинку становила 1 616 967,66 грн., вартість земельної ділянки - 208 690 грн.

Державною прикордонною службою листом від 23.09.2020 повідомлено про перетин боржником державного кордону України (напрям перетину виїзд) 19.08.2020, станом на 06.12.2021 боржник державний кордон України на в`їзд не перетинав.

Платіжні вимоги, виставлені на рахунок боржника у АТ КБ «Приват Банк» повернулись без виконання.

В ході примусового виконання іншого майна боржника (окрім предмета іпотеки) не виявлено, про що складено відповідні акти від 05.12.2020.

Листом від 04.02.2021 ГУ Держгеокадастру у Київській області повідомлено про відсутність зареєстрованих за боржником земельних ділянок.

Також, за інформацією Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах ГУ Держгеокадастру у Київській області другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:060:0204 в архіві Управління не виявлено.

Згідно з інформацією Центрального міжрегіонального управління Державної| міграційної служби у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 зареєстрованим або знятим з реєстрації по м. Києву та Київській області не значиться.

Відповідно до повідомлення Пенсійного фонду України, інформації щодо осіб-боржників, які отримують пенсію та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - у відношенні ОСОБА_1 не виявлено.

Державною фіскальною службою України повідомлено, що інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО, а також інформація щодо наявних рахунків у відношенні ОСОБА_1 відсутня.

Станом на 06.12.2021 боржником не вжито жодних заходів для погашення заборгованості за виконавчим документом. У боржника відсутні грошові кошти, джерела доходу, рухоме та інше нерухоме майно (окрім предмета іпотеки). Відповідно, приватним виконавцем додержано вимог щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, звернення стягнення на єдине виявлене майно боржника (предмет іпотеки) - на будинок та земельну ділянку, неможливе у зв`язку з відсутністю державної реєстрації земельної ділянки в установленому законом порядку.

Згідно з п. 1.1. договору іпотеки від 21.01.2008 № 218, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., боржником передано в іпотеку ВАТ ?Родовід Банк? (в подальшому іпотеку відступлено ТОВ «Статус Капітал Плюс»: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:060:0204, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1.3. договору іпотеки - переданий в іпотеку будинок є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., 21.01.2008 року за реєстровим №212, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 2642256 від 21.01.2008.

Пунктом 1.3.1. договору іпотеки передбачено, що Іпотекодавець відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. 21.01.2008 року за реєстровим № 213, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 2642307 від 21.01.2008, підтверджує право на набуття права власності на земельну ділянку в майбутньому.

Згідно з п. 2.3.8. договору Іпотекодавець зобов`язаний зареєструвати право власності на нерухоме майно в органі, уповноваженому відповідно до чинного законодавства України здійснювати реєстраційні права власності на нерухоме майно та подати Іпотекодержателю відповідні документи.

Згідно з абз. 5 п. 31 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.01.2008 № 212, право власності на земельну ділянку, що є предметом цього договору, виникає після одержання покупцем документа, що посвідчує право власності на неї (Державного акту про право власності на земельну ділянку) та його державної реєстрації.

Згідно з державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯГ №161423 виданого 29 березня 2006 року Броварським міським відділом земельних ресурсів, право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на дату подачі подання, земельна ділянка зареєстрованою не значиться.

Отже, ОСОБА_1 не вчинено дій щодо державної реєстрації земельної ділянки в установленому законом порядку. Такі дії боржника перешкоджають проведенню виконавчих дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та унеможливлюють фактичне виконання судового рішення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року подання приватного виконавця Микитин О.С. задоволено.

Звернуто стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), площею 0,1000 та, кадастровий номер :00:060:0204, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. 21.01.2008 року за реєстровим № 213, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 2642307 від 21.01.2008 року.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, без врахування правової позиції Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду звернення стягнення на нерухоме майно є виключним заходом, може бути застосоване в останню чергу, що визначено ч. 1, 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», з метою уникнення обмеження конституційних прав громадянина. (постанова Верховного Суду від 13.06.2018 р. у справі № 2-592/09, від 23.01.2019 р. у справі № 522/6400/15-ц)

Вказує, що на підтвердження відсутності у боржника рухомого майна приватний виконавець до подання додав акти приватного виконавця від 05.12.2020 р., які складені у с. Княжичі та м. Бровари, зі змісту яких вбачається, що фізичну особу боржника не рошукано, майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Зазначений акт складено без участі боржника або будь-якої іншої особи, яка б могла допустити або не допустити приватного виконавця до будинку. Відповідно, приватний виконавець не провадив перевірку майна, яке наявне у будинку, його опис не провадив, оскільки не був допущений до будинку. Будь-яких доказів того, що приватний виконавець звертався до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника з метою опису наявного майна, суду надано не було. За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про задоволення подання приватного виконавця.

Звертає увагу на те, що Броварським міськрайонним судом Київської області вже розглядалося подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2021 р. у справі № 361/8375/13-ц було відмовлено у задоволенні цього подання, оскільки приватний виконавець не надав доказів відсутності іншого рухомого майна у боржника.

Подаючи нове подання, вже після постановлення зазначеної ухвали суду, приватний виконавець будь-яких нових доказів до повторного подання не надав. Натомість, приватний виконавець вдався до підміни наявних доказів, зокрема, в матеріалах справи є акт приватного виконавця від 05.12.2020 р. (а.с. 59, 60, том V), який складений у м. Ірпінь. В той же час, до нового подання приватним виконавцем було додано акти приватного виконавця від 05.12.2020 р ., які складені у с. Княжичі та м. Бровари (а.с. 85, 86). Таким чином, акти приватного виконавця від 05.12.2020 р., які додані до подання, яке розглянув суд, є недостовірними та фальшивими доказами, які суперечать раніше поданим приватним виконавцем доказам. За таких обставин, оскільки зміст актів приватного виконавця від 05.12.2020 р., які знаходяться на а.с. 85, 86, суперечить змісту актів приватного виконавця від 05.12.2020 р., які знаходяться на а.с. 59, 60, том V, то зазначені докази є неналежними, недопустимими, недостовірними та недостатніми.

Крім того, в ухвалі Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2021 року у справі № 361/8375/13-ц було встановлено, що відповідно до постанови про та арешт майна (коштів) боржника від 22.05.2020 р. (а.с. 74), який складено у м. Бровари, приватним виконавцем було проведено опис та накладено арешт виключно на нерухоме майно - будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 . Приватний виконавець взагалі не перевіряв наявність за зазначеною адресою будь-якого іншого майна, на яке можна звернути стягнення.

Таким чином, приватний виконавець не вчинив у повному обсязі виконавчі дії, спрямовані на виявлення коштів, рухомого майна боржника, тому звернення стягнення на нерухоме майно є передчасним, а у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення подання приватного виконавця.

Крім того, судове засідання 25 жовтні 2022 р., на якому була постановлена оскаржувана ухвала, було проведене без належного повідомлення боржника та його представника про судове засідання, будь-які докази про направлення судової повістки та її отримання в матеріалах справи відсутні, що позбавило їх можливості взяти участь у розгляді справи, надати відзив, пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача ТОВ «Статус Капітал Плюс» Балтуцька О.М. вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та просила залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Вказувала на те, що виконавцем регулярно здійснюються заходи щодо пошуку майна боржника ОСОБА_1 , проте у боржника відсутні грошові кошти, джерело доходу та інше рухоме майно. Сам же боржник не пропонує жодного майна, яке можливо реалізувати в першу чергу.

Та обставина, що ОСОБА_1 після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки не було здійснено дій щодо державної реєстрації земельної ділянки взагалі унеможливлює звернення стягнення та продаж в межах виконавчого провадження не лише земельної ділянки, а й житлового будинку, на якій він розташований, що є предметом іпотеки. В даній ситуації, за відсутності інформації в Держгеокадастрі про земельну ділянку :00:060:0204 неможливе проведення реєстрації в державному реєстрі нерухомого майна права власності покупця у разі проведення торгів в межах виконавчого провадження.

При цьому звертає увагу, що АТ «Родовід банк», правонаступником якого є ТОВ «Статус Капітал Плюс» звернулось до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом ще в 2012 році і до цього часу не може отримати належного захисту та задоволення своїх вимог.

В судові засідання, призначені на 15 червня 2023 року, 03 липня 2023 року, 27 вересня 2023 року, 15 листопада 2023 року та 20 грудня 2023 року скаржник ОСОБА_1 та його представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Про судове засідання 15 червня 2023 року, 03 липня 2023 року та 27 вересня 2023 року був належним чином повідомлений представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , засобами телефонного зв`язку, за номером телефону, зазначеним ним в апеляційній скарзі.

Як вбачається з клопотання від 27 вересня 2023 року адвоката Пілюги В.В. про відкладення розгляду справи, між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «РИЛ ЛО Груп» укладено договір у день судового засідання 27 вересня 2023 року, тому адвокат не ознайомлена з матеріалами справи та позбавлена можливості якісно представити інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні, та просила відкласти розгляд справи.

В судовому засіданні 27 вересня 2023 року апеляційним судом було задоволено вказане клопотання та відкладено розгляд справи на 15 листопада 2023 року.

14 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Пілюги В.В. про відкладення розгляду справи, призначеного на 15 листопада 2023 року, у зв`язку з тим, що на вказану дату у адвоката заплановане термінове відрядження до м. Словянська, Донецької області.

Разом з тим, 15 листопада 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Києві.

В судове засідання 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, за адресою електронної пошти, з якої адвокат Пілюга В.В. двічі надсилала до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи та яка була безпосередньо зазначена у вказаному клопотанні. Тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегією суддів визнано за можливе розглянути справу за відсутності скаржника та його представника.

Представник стягувача ТОВ «Статус Капітал Плюс» Балтуцька О.М. вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Приватний виконавець Микитин О.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки-повідомлення 08 грудня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника стягувача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року про задоволення подання приватного виконавця Микитин О.С. про звернення стягнення на земельну ділянку, не зареєстровану у встановленому законом порядку, представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на те, що боржник не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи в суді.

Проте такі доводи апеляційний суд відхиляє, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2021 року подання приватного виконавця Микитин О.С. про звернення стягнення на земельну ділянку було призначено до розгляду в судове засідання на 08 лютого 2022 року.

Відповідно до розписки, що наявна у матеріалах справи ( а.с. 151, т. 6), представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи 08 лютого 2022 року.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 08 лютого 2022 року, справу було знято з розгляду.

Як вбачається з копій судових повісток про виклик сторін в судове засідання, наступне судове засідання було призначено на 11 липня 2022 року.

08 липня 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його хворобою та неможливістю явки в судове засідання. При цьому зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що будь-яких доказів поважності причин неявки до клопотання додано не було ( а.с. 167 - 169, т. 6).

В судовому засіданні 11 липня 2022 року судом першої інстанції клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було задоволено та відкладено розгляд справи на 06 вересня 2022 року. Про дату судового засідання представника боржника було повідомлено засобами телефонного зв`язку ( а.с. 188, т. 6).

05 вересня 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку надійшло письмове заперечення на подання приватного виконавця Микитин О.С., в якому представник боржника вважав відсутніми підстави для задоволення подання, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутній акт про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , а тому звернення стягнення на нерухоме майно, розташоване за вказаною адресою, вважав передчасним ( а.с. 214- 278, т. 6).

Разом з тим, в судове засідання 06 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, розгляд справи було судом відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання приватного виконавця на 25 жовтня 2022 року.

Згідно з телефонограмою, складеною секретарем судового засідання 08 вересня 2022 року, представник боржника ОСОБА_2 був повідомлений секретарем особисто за номером телефону, що був зазначений ним в його заявах, клопотаннях та запереченні на подання ( а.с. 226, т. 6).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги боржника про неналежне повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості прийняти участь в судовому засіданні, оскільки з матеріалів справи достовірно встановлено, що 08 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи та матеріалами подання, 11 липня 2022 року розгляд справи було відкладено за його клопотанням, а про судове засідання 25 жовтня 2022 року представник боржника ОСОБА_2 був повідомлений засобами телефонного зв`язку, як і про судове засідання 06 вересня 2022 року, в яке він надіслав до суду свої письмові заперечення засобами електронного зв`язку.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги боржника про наявність обов`язкових підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів вважає безпідставними, оскільки повідомлення боржника про розгляд судом подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, не є обов`язковим, ч. 10 ст. 440 ЦПК України передбачає розгляд такого подання без повідомлення сторін.

Оскаржуваною ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року було задоволено подання приватного виконавця Микитин О.С. та звернуто стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), площею 0,1000 та, кадастровий номер :00:060:0204, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. 21.01.2008 року за реєстровим № 213, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2642307 від 21.01.2008 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості подання та доведеності обставин, наведених у поданні для звернення стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), враховуючи, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії щодо звернення стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), але чинив цьому перешкоди; боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; майно належить боржнику; боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає їх законними та обґрунтованими.

Як встановлено з матеріалів справи, заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2008 року у розмірі 257 067 доларів 15 центів США та 2 447 387 грн 35 коп. пені, 3 % річних, плати за обслуговування кредиту.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» пені, 3 % річних та плати за обслуговування кредиту на загальну суму 2 447 387 грн 35 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 900 000 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 10 444 грн 55 коп., 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом та процентами у розмірі 1 633 грн 43 коп., 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 87 117 грн 35 коп. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені та інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту відмовлено.

В іншій частині заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , задоволено. Рішення апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2008 року у розмірі 253 820 доларів 73 центи США, з яких: 217 779 доларів США 61 цент - тіло кредиту, 36 041 доларів 12 центів США - відсотки та стягнуто 304 891 грн 56 коп., з яких: 259 009 грн 92 коп. - пеня,

3 % річних в сумі 10 073 грн та 35 808 грн 64 коп. - плата за обслуговування кредиту. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року та постанова Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року у частині суми заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2008 року, стягнутої з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», змінено, визначено заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2008 року у розмірі 217 779,61 доларів США -заборгованості за кредитом, 18 237,47 доларів США - заборгованості за відсотками та 321 735 грн 24 коп. - пені.

12 березня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області на виконання вказаного судового рішення стягувачу видано виконавчий лист.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є основною засадою судочинства (частина п`ята статті 124, пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд неодноразово наголошував, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної норми передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою та п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно із частиною першою статті 50 Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог частини десятої статті 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської власті Микитин О.С. перебуває виконавче провадження АСВП № НОМЕР_2, щодо примусового виконання виконавчого листа № 361/8375/13-ц виданого 12.03.2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області, резолютивною частиною якого вказано:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.2/ІЖ-006.08.1 від 21.01.2008 року в сумі 217 779,61 доларів США заборгованість за кредитом, 18237,47 доларів США заборгованість за відсотками та 321 735,24 грн. пені.

Боржником за даним виконавчим документом визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження № НОМЕР_2 було відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 31 березня 2020 року ( а.с. 16, т. 6).

Постанову про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження скеровано боржнику за адресами, зазначеними у виконавчому документі: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , а також за місцем знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 - рекомендованою кореспонденцією.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, 31.03.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку скеровано до банківських установ та постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповідей банківських установ, у боржника наявні відкриті рахунки лише у АТ КБ «Приват Банк», на які виставлено платіжні вимоги. Згідно інформації МВС дані про транспортні засоби зареєстровані за боржником - відсутні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19768135.

Також, Державний реєстр іпотек містить запис про іпотеку на будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :00:060:0204 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 6429931.

Право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку не зареєстровано.

Постановою від 22.05.2020 року описано та арештовано належне боржнику нерухоме майно (предмет іпотеки) будинок, загальною площею 216,2 кв.м, житловою площею 93,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :00:060:0204 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою від 05.06.2020 року для участі у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Згідно висновку про вартість нерухомого майна станом на 08.07.2020 року вартість будинку становила 1 616 967,66 грн., вартість земельної ділянки становила 208 690 грн.

Державною прикордонною службою листом від 23.09.2020 повідомлено про перетин боржником державного кордону України (напрям перетину виїзд) 19.08.2020 року, станом на 06.12.2021 боржник державний кордон України на в`їзд не перетинав.

Платіжні вимоги, виставлені на рахунок боржника у АТ КБ ?Приват Банк? повернулись без виконання.

В ході примусового виконання іншого майна боржника (окрім предмета іпотеки) не виявлено, про що складено відповідні акти від 05.12.2020, відповідно до яких за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 боржника не розшукано, майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено ( а.с. 86-86, т. 6).

04 грудня 2020 року ТОВ «Статус Капітал Плюс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на укладення між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Статус Капітал Плюс» договору № 30 від 13 жовтня 2020 року про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними з ОСОБА_1 .

До заяви було додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 31 березня 2020 року, а також копії інших документів, що підтверджували перехід прав вимоги до нового стягувача.

Як вбачається із заяви та розписки представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 22 січня 2021 року він ознайомився із матеріалами справи ( а.с. 239, т. 4).

18 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав письмові заперечення на заяву ТОВ «Статус Капітал Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження ( а.с. 6-8, т. 5).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/8375/13-ц від 23 лютого 2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 361/8375/13-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 12 березня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Родовід Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Капітал Плюс» ( а.с. 19-22, 5).

Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року - залишено без змін.

03 лютого 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. звертався до Броварського міськрайонного суду Київської області з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, - на земельну ділянку ( предмет іпотеки) за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . До вказаного подання були додані копії матеріалів виконавчого провадження ( а.с. 30- 87, т. 5)

Відповідно до розписки від 02 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був ознайомлений з матеріалами справи ( а.с. 121, т. 5).

З викладеного вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а відтак, і сам боржник ОСОБА_1 , були достовірно обізнані про наявність виконавчого провадження та повідомлені про намір виконавця вчинити виконавчі дії щодо звернення стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), та представник боржника подавав заперечення на подання, просив відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Говорова П.В.

Також з матеріалів справи ( копій матеріалів виконавчого провадження) встановлено, що листом від 04.02.2021 ГУ Держгеокадастру у Київській області повідомлено про відсутність зареєстрованих за боржником земельних ділянок.

Згідно інформації Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах ГУ Держгеокадастру у Київській області другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:060:0204 в архіві Управління не виявлено.

Згідно інформації Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 зареєстрованим або знятим з реєстрації по м. Києву та Київській області не значиться.

Як вбачається з листа директора ТОВ «Статус Капітал Плюс» від 10.08.2021 року, у зв`язку з припиненням діяльності приватного виконавця Говорова П.В., стягувач просив тимчасового приватного виконавця Валявського О.А. передати виконавче провадження, боржником за яким є ОСОБА_1 , приватному виконавцю Микитин О.С. ( а.с. 103, т. 6)

Постановою приватного виконавця Микитин О.С. від 11 серпня 2021 року виконавче провадження № НОМЕР_2 було прийнято до свого провадження ( а.с. 107, т.6).

Згідно повідомлень Пенсійного фонду України на запити приватного виконавця Микитин О.С. інформації щодо осіб-боржників, які отримують пенсію та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - у відношенні ОСОБА_1 не виявлено. ( а.с. 108- 109, т. 6)

Державною фіскальною службою України повідомлено, що інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО, а також інформація щодо наявних рахунків у відношенні ОСОБА_1 відсутня ( а.с. 111 - 115, т. 6)

Згідно з відповіддю Міністерства внутрішніх справ України, станом на 10.11.2021 року за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані ( а.с. 110, т. 6)

Як вбачається з відповіді на запит приватного виконавця Микитин О.С. до АТ КБ «Приватбанк» щодо наявності на рахунках боржника коштів, станом на 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 має відкритими у АТ КБ Приватбанк» два рахунки, сума залишку коштів на яких - 1137 грн. 97 коп. та 0,43 долари США ( а.с. 125, т. 6).

Таким чином, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що станом на 06.12.2021 року боржником не вжито жодних заходів для погашення заборгованості за виконавчим документом. У боржника відсутні грошові кошти, джерела доходу, рухоме та інше нерухоме майно (окрім предмета іпотеки).

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приватним виконавцем додержано вимог щодо черговості звернення стягнення на майно боржника, оскільки приватним виконавцем у повному обсязі вчинено виконавчі дії щодо встановлення наявності у боржника рухомого чи нерухомого майна, коштів, з`ясовано відомості щодо відсутності у боржника транспортних засобів та будь-яких джерел доходів.

З матеріалів справи встановлено, що 21 січня 2008 року ОСОБА_1 було укладено договори:

- купівлі-продажу земельної ділянки ( реєстровий номер № 213), площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:060:0204, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 , жилою площею 93,3 кв.м., загальною площею 216,2 кв.м. ( реєстровий номер № 212),

- договір іпотеки за реєстровим № 218, відповідно до якого вказані об`єкти нерухомості були передані в іпотеку ВАТ «Родовід Банк» як забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором від 21 січня 2008 року на суму 280 000 доларів США ( а.с. 46-56, т. 6).

Як вбачається з копії договору іпотеки від 21.01.2008 № 218, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. боржником ОСОБА_1 передано в іпотеку ВАТ «Родовід Банк» (в подальшому іпотеку відступлено ТОВ «Статус Капітал Плюс») :

- будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:060:0204, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 1.3. договору іпотеки - переданий в іпотеку будинок є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. 21.01.2008 року за реєстровим №212, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 2642256 від 21.01.2008.

Пунктом 1.3.1. договору іпотеки передбачено, що Іпотекодвець відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. 21.01.2008 року за реєстровим № 213, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 2642307 від 21.01.2008, підтверджує право на набуття права власності на земельну ділянку в майбутньому.

Згідно вимог пункту 2.3.8. договору іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний зареєструвати право власності на нерухоме майно в органі, уповноваженому відповідно до чинного законодавства України здійснювати реєстраційні права власності на нерухоме майно та подати Іпотекодержателю відповідні документи.

Згідно з абзацом 5 пункту 31. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.01.2008 № 212, право власності на земельну ділянку, що є предметом цього договору, виникає після одержання покупцем документа, що посвідчує право власності на неї (Державного акту про право власності на земельну ділянку) та його державної реєстрації.

Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ №161423 виданого 29 березня 2006 року Броварським міським відділом земельних ресурсів, право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 січня 2021 року та від 27 січня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:060:0204 зареєстрована лише як об`єкт іпотеки, іпотекодавець - ОСОБА_1 , проте ні у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначена земельна ділянка, на відміну від жилого будинку, на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстрована.

Отже, боржником ОСОБА_1 після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2008 року та передачі земельної ділянки в іпотеку не було вчинено дій щодо державної реєстрації земельної ділянки в установленому законом порядку.

Такі дії боржника перешкоджають проведенню виконавчих дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та унеможливлюють фактичне виконання судового рішення.

Таким чином, звернення стягнення на єдине виявлене майно боржника (предмет іпотеки) - на будинок та земельну ділянку, неможливе у зв`язку з відсутністю державної реєстрації земельної ділянки в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 369/3556/20 та від 24 лютого 2021 року у справі № 310/5140/14, питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 51 Закону визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 дійшла висновку про те, що якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки або земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості суперечить закону (пункт 34 постанови).

З урахуванням викладеного, враховуючи, що боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку судове рішення про стягнення боргу на користь стягувача ТОВ «Статус Капітал Плюс» не виконав, борг не повернув, зважаючи на значну суму заборгованості ( 217 779,61 доларів США - заборгованість за кредитом, 18237,47 доларів США - заборгованість за відсотками, 321 735 грн. 24 коп. - пеня ), здійснювані державним виконавцем заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, у ході яких виявлено належність боржнику на праві власності жилого будинку та земельної ділянки, переданих в іпотеку ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ТОВ «Статус Капітал Плюс», проте земельна ділянка в установленому законом порядку після укладення договору купівлі- продажу від 21 січня 2008 року за боржником не зареєстрована, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги боржника щодо відсутності у матеріалах справи відомостей про здійснення державним виконавцем усіх можливих та необхідних заходів для виявлення наявних у боржника коштів та іншого майна, на яке відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в першу чергу звертається стягнення на виконання судових рішень, є непереконливими, оскільки протягом тривалого часу боржник не виконував виконавчий документ та не надав будь-яких доказів на підтвердження наявності у нього грошових коштів чи рухомого майна, на які можливо звернути стягнення та достатність такого майна для виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо недостовірності даних викладених у актах приватного виконавця від 05 грудня 2020 року, та що приватний виконавець вдався до підміни складених актів від 05 грудня 2020 року, які були складені приватним виконавцем Говоровим П.В. у м. Ірпінь ( а.с. 59-60, т. 5), а відповідно до матеріалів, наданих приватним виконавцем Микитин О.С., акти від 05 грудня 2020 року складені у м. Бровари та с. Княжичі ( а.с. 85-86, т. 6), колегія суддів вважає безпідставними, оскільки усі акти складені приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В., вони скріплені печаткою приватного виконавця Говорова П.В., діяльність якого припинена згідно з наказом Міністерства юстиції України № 528/2 від 12.02.2021 року.

Таким чином відсутні жодні підстави вважати недостовірними зазначені акти, що були складені приватним виконавцем Говоровим П.В. 05 грудня 2020 року, та додані у копії матеріалів виконавчого провадження до подання, яке було подано приватним виконавцем Микитин О.С. 15 грудня 2021 року.

При вирішенні цієї справи колегія суддів враховує, що за час примусового виконання судового рішення боржник ОСОБА_1 , який достовірно був обізнаний про необхідність виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, проте добровільно його не виконував та не пропонував майно, на яке слід звернути стягнення в першу чергу, отже, належним чином не дотримався обов`язків, покладених на нього як сторону виконавчого провадження відповідно до статті 19 Закону.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний : за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини.

Доводи апеляційної скарги боржника про те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2021 р. у справі № 361/8375/13-ц було відмовлено у задоволенні аналогічного подання приватного виконавця Говорова П.В., оскільки приватний виконавець не надав доказів відсутності іншого рухомого майна у боржника, а приватний виконавець Микитин О.С. жодних дій по розшуку іншого рухомого майна не вчинила, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки саме боржник зобов`язаний повідомляти виконавця про зміну відомостей щодо наявності у нього рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. Проте за період часу з лютого 2022 року до 25 жовтня 2022 року, будучи достовірно обізнаним про розгляд судом даного подання про звернення стягнення на земельну ділянку, боржник не повідомляв приватного виконавця Микитин О.С. про наявність у нього іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, як і не вказав про наявність такого майна в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в судовому рішенні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 липня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Ратнікова В.М.