Номер провадження: 22-ц/813/2506/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про призначення експертизи

20.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д, Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши клопотання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про призначення експертизи в справі за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію.

В ході розгляду справи, апелянтом подано клопотання про призначення експертизи. Так, апелянт посилаючись на відповідь КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 27 жовтня 2020 року №4648-12/173, згідно з якою нежитлові приміщення підвалу №501, загальною площею 53,1 кв.м, та нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 55,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , увійшли до складу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 283,1 кв.м, вважає, що спірні приміщення вибули із комунальної власності без згоди власника. При цьому, на думку апелянта, матеріали цивільної справи не містять доказів, які б спростовували незаконність вибуття із комунальної власності спірних приміщень. А тому, з метою встановлення фактичних обставин справи, просить призначити судову експертизу, на вирішення якої поставити запитання: чи тотожні нежитлові приміщення підвалу №501, загальною площею 53,1 кв.м та нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 55,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності Територіальній громаді м. Одеса, з приміщеннями, завдяки яким на підставі рішення про державну реєстрації права та їх обтяжень індексний номер 41102443 від 15.05.2018, прийняте ОСОБА_2 щодо збільшення загальної площі квартири АДРЕСА_2 за тією ж адресою: з «155,1 кв.м» на «189 кв.м» на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 24.04.2018 серії та номер ОД 60 виданої Управлінням державно-архітектурного контролю Одеської міської ради та рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний номер 41868561 від 03.07.2018 року, прийняте ОСОБА_3 щодо збільшення загальної площі з «189 кв.м» на «283, 1 кв.м».

В судовому засіданні представник апелянта підтримала клопотання про призначення експертизи та просила його задовольнити, представник відповідача проти задоволення клопотання про призначення експертизи заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши клопотання апелянта та матеріали цивільної справи, апеляційний суд задовольняє вказане клопотання, з огляду на таке.

За обставинами даної справи Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказував, що нежитлове приміщення підвалу №501, загальною площею 53,1 кв.м та нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 55,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, управління якими здійснює департамент комунальної власності Одеської міської ради на підставі Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, яке затверджено рішенням Одеської міської ради від 10.06.2020 року №2752-VI. Відповідно до відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 27.10.2020 року №4648-12/173 нежитлові приміщення підвалу №501, загальною площею 53,1 кв.м та нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 55,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , увійшли до складу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 283,1 кв.м, що розташована за зазначеною вище адресою, яка належить ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що Одеська міська рада не позбавлена статусу власника нежитлових приміщень підвалу, згоди на відчуження зазначеного приміщення власником не надавалось та відповідне рішення міською радою не приймалося. У зв`язку з чим, позивач вважає, що ОСОБА_1 не є законним власником нежитлових приміщень підвалу, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що позбавляє її можливості не лише користуватися, а й розпоряджатися спірними нежитловими приміщеннями (а.с. 3-10).

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач зверталася із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просила поставити запитання чи входять до складу квартири АДРЕСА_3 , нежитлові приміщення підвалу №501, загальною площею 53,1 кв.м, та загальною площею 55,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 101-103). Позивач заперечував проти призначення вказаної експертизи, посилаючись на те, що в матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про незаконність вибуття із комунальної власності спірних нежитлових приміщень (а.с. 107-111). В оскаржуваному рішенні суд першої станції вказав, що не приймає до розгляду вказане клопотання у зв`язку із пропуском строку для його подачі (а.с. 160). При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що ані акт обстеження нежитлових приміщень підвалів, ані відповідь КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради не є належними та допустимими доказами, оскільки вказані особи, що їх склали не володіють належною компетенцією, передбаченою Законом України «Про судову експертизу» для надання відповідного висновку (а.с. 161).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. При цьому одним з способів забезпечення доказів є експертиза.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Одним із видів експертизи є будівельно-технічна експертиза, основними завданнями якої є:

- визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

- визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;

- визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;

- визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;

- визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна (п. 5.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5).

Відповідно до положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

З урахуванням наведених доводів у клопотанні апелянта-позивача, в зв`язку з виниклою необхідністю у проведенні судової будівельно-технічної експертизи, оскільки експертиза не була проведена судом першої інстанції, а її проведення необхідне для перевірки доводів апеляційної скарги, правильного встановлення фактичних обставин справи та ухвалення обґрунтованого рішення по суті спору, апеляційний суд частково задовольняє вказане клопотання.

Враховуючи те, що для проведення судової будівельно-технічної експертизи потрібний значний проміжок часу, апеляційний суд вважає за потрібне на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 84, 103, 252, 365, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про призначення експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі судову експертизу.

Проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідницькому інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8.

Винести на вирішення експертизи наступні питання:

Чи тотожні нежитлові приміщення підвалу №501, загальною площею 53,1 кв.м та нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 55,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності Територіальній громаді м. Одеса, з приміщеннями, завдяки яким на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний номер 41102443 від 15.05.2018, прийняте ОСОБА_2 щодо збільшення загальної площі квартири АДРЕСА_2 за тією ж адресою: з «155,1 кв.м» на «189 кв.м» на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 24.04.2018 серії та номер ОД 60, виданої Управлінням державно-архітектурного контролю Одеської міської ради та рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний номер 41868561 від 03.07.2018 року, прийняте ОСОБА_3 щодо збільшення загальної площі з «189 кв.м» на «283, 1 кв.м».

Витрати за проведення експертизи покласти на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Зобов`язати сторін надати на вимогу експертів в їх розпорядження всі необхідні для проведення експертизи матеріали.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №522/22031/20 (апеляційне провадження № 22-ц/813/2506/23).

Провадження в справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, однак може бути оскаржена в частині зупинення провадження шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду виконується негайно, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда

Повний текст ухвали складено 01 травня 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк