Справа № 204/4511/22
Провадження № 2/204/336/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:
06 липня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 із вимогою про розірвання шлюбу. (а. с. 1-2).

В обґрунтування позову вказав на те, що 24 лютого 1996 року між ними був укладений шлюб. Зазначив, що спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте останнім часом їх погляди на життя стали взаємо протилежними, а тому спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. З 2019 року стали проживати окремо у різних містах, тобто з того часу шлюбні відносини припинені. Більше трьох років позивач проживає з новою сім`єю та бажає зареєструвати новий шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Тому прохає суд шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 10).

21 липня 2022 року зазначені в ухвалі суду від 11 липня 2022 року недоліки позивачем усунуті (а. с. 11-12).

21 липня 2022 року на адресу відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було направлено запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (а. с. 16), який було повернуто на адресу суду без виконання 26 липня 2022 року (а. с. 17), у зв`язку із відсутністю повноважень на надання такої інформації, та передано судді працівниками апарату суду 01 серпня 2022 року.

01 серпня 2022 року на адресу Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було повторно направлено запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (а. с. 18). Відповідно до відомостей відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 07 вересня 2022 року, що надійшли на адресу суду 08 вересня 2022 року, згідно із даних реєстру територіальної громади м. Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб м. Дніпра, ОСОБА_1 зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться (а. с. 19).

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 25 жовтня 2022 року (а. с. 24), копія якої надіслана сторонам за вихідним № 16044/22-вих/2/204/1714/22 від 13 вересня 2022 року (а. с. 25).

20 жовтня 2022 року на адресу суду від відповідачки надійшла заява про надання часу для примирення, у якій зазначила, що останні декілька років вони не проживають разом, відповідач переїхав жити до Одеської області у зв`язку із військовою службою. Вона відчувала, що чоловік її ігнорує, не бере слухавку коли вона телефонувала, проте сподівалась, що все налагодиться. Відповідачці почала телефонувати невідома їй жінка та пояснювала, що живе з ОСОБА_2 та в них нова сім`я. Вважає, що позивач просто заплутався та робить велику помилку подаючи позов про розірвання шлюбу. Тому прохає надати час на примирення.

У судовому засіданні, яке відбулося 25 жовтня 2022 року судом було задоволено заяву відповідачки, сторонам надано строк для примирення на 6 місяців та зупинено провадження по справі (а. с. 35-36).

22 листопада 2022 року від представниці позивача адвокатки Губської Х.Ю., надійшла заява про прискорення розгляду справи, у якій остання зазначила, що позивач у своїй позовній заяві неоднаразово наголошував на тому, що збереження сім`ї є неможливим, та він бажає укласти шлюб з ОСОБА_3 , з якою проживає декілька років та фактично створив сім`ю. Також зазначила, що відповідачка з корисливих мотивів перешкоджає розірванню шлюбу, оскільки позивач мобілізований до лав ЗСУ та виконує бойові завдання із захисту суверенності та територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації. Відповідачка, знаючи про це, затягує процес розірвання шлюбу, оскільки у разі смерті чоловіка вона отримає 15 мільйонів гривень, які передбачені п. 2 Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року (а. с. 39-40).

До заяви про прискорення розгляду справи долучено диск з відеозаписом, на якому позивач прохає якнайшвидше розірвати шлюб, зазначає, що хоче укласти шлюб з іншою жінкою та не бажає навіть спілкуватися з відповідачкою (а. с. 44).

Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року провадження у справі відновлено та призначено судове засідання на 12 грудня 2022 року (а. с. 49-50).

10 січня 2023 року відповідачкою подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (66-68).

Позивач та його представниця у судове засідання не з`явились, від представниці позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала позов задовольнити (а. с. 55 та на звороті).

Відповідачка у судовому засідання підтримала клопотання про призначення експертизи, однак протокольною ухвалою їй було відмовлено у задоволенні даного клопотання. Після перегляду відеозапису, який було надано раніше позивачем зазначила, що їй нічого більше коментувати. Зазначила, що все ще може зберегти сім`ю та з цих підстав прохала відмовити у задоволенні позовних вимог (а. с. 86-87).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 лютого 1996 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Красноармійську Донецької області України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженою у с. Январському Покровського району Дніпропетровської області України, укладено шлюб, про що складено актовий запис № 61, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 12). Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач ОСОБА_2 проживає з ОСОБА_3 у кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Даченської сільської ради Одеського району Одеської області № 1125 від 01 листопада 2022 року (а. с. 41). Сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 в Одеській області, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 № 2418 від 22 липня 2022 року (а. с. 42).

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Приписами ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки понесені позивачем судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 133, 141, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 24 лютого 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженим у м. Красноармійську Донецької області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженою у с. Январському Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 61, розірвати.

Залишити відповідачці шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути із ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна