ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 серпня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1265/19

Головуючий у першій інстанції - Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1166/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:

заявник: Комунальне підприємство «Чернігівводоканал»,

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 11 березня 2019 року, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 11 березня 2019 року повернуто заявнику без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити її заяву та скасувати судовий наказ Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2019 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачкою не було пропущено строк для подачі заяви про скасування судового наказу від 11.03.2019, оскільки його копію вона отримала 09.06.2023, а з заявою про скасування судового наказу вона звернулася 14.06.2023, тобто у строк визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2019 Новозаводським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2017 по 01.02.2019 в сумі 5467,18 грн та 192,10 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 12).

15.03.2019 вищезазначений судовий наказ із супровідним листом направлено ОСОБА_1 , проте 22.03.2019 він повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 14).

26.03.2023 судовий наказ направлено боржниці повторно, 27.04.2019 він повернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 15).

09.06.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Капара В.І. за її заявою ознайомилася з матеріалами цивільної справи № 751/1265/19, у тому числі з оскаржуваним судовим наказом від 11.03.2019 (а.с. 16).

14.06.2023 ОСОБА_1 через свого представника Капару В.І. звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про скасування судового наказу від 11.03.2019 у справі № 751/1265/19 (а.с. 18).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2023 заяву представника боржника адвоката Капари В.І. в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 11.03.2019 повернуто заявнику без розгляду.

Повертаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керуючись положеннями п. 3 ч. 5, ч. 6 ст. 170 ЦПК України, виходив з того, що боржником не додано до заяви про скасування судового наказу клопотання про поновлення пропущеного строку, так як заява подається після спливу строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 170 ЦПК України визначені вимоги, які пред`являються до форми і змісту заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що судовий наказ видано Новозаводським районним судом м. Чернігова 11.03.2019, із його змістом ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Капару В.І. ознайомилася 09.06.2023. Із заявою про скасування судового наказу боржниця звернулася 14.06.2023, тобто у межах п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів, як і передбачено ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що боржник отримала копію судового наказу лише 09.06.2023, однак помилково вважав, що ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу подано після спливу строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Відтак постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд припустився порушення норм процесуального права та безпідставно повернув без розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу із посиланням на відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку. Така ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Отже, ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року не можуть бути задоволенні, оскільки заява боржника про скасування судового наказу не була предметом розгляду суду першої інстанції,

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко