Провадження 2о/712/95/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - П`ятун Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та прийняття спадщини, відповідно до якої просив встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою - АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_4 . Після смерті батька залишилася спадщина у виді нерухомого майна: 2-кімнатної квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Батько був єдиним власником зазначеного нерухомого майна.

Вказав, що з 2007 року на час смерті батька він постійно проживав разом із батьком у квартирі, що є спадковим майном, разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Заявник утримував квартиру в належному стані, сплачував комунальні платежі та іншим чином виконував обов`язки мешканця житлового приміщення.

Зазначив, що після смерті батька прийняв спадщину та продовжував проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Спадщина ним була фізично прийнята, про що свідчать виконання обов`язків мешканця саме спадкового житлового приміщення.

Інші спадкоємці за законом - дружина та дочка померлого, проживали та були зареєстровані за іншою адресою. Спадщину після померлого чоловіка та батька вони не приймали, заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавали.

Однак при зверненні у 2020 році до нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявнику було відмовлено на підставі того, що факт прийняття спадщини не підтверджений, оскільки спадкоємець на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем та заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством строк не подав.

Тому заявник змушений звернутися до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав спадкоємця шляхом встановлення факту проживання разом із спадкодавцем.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2023 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 року скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.03.2023 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні та представник заявника - адвокат Іщенко О.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скерували до суду заяву, у якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали та просили заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, а також свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 23.02.2009 року. Місцем смерті зазначено м. Черкаси.

Відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 10.01.1986 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилась квартира АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2008 року.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Акту, посвідченого головою ОСББ «Волкова 1» О.М. Клинового, ОСОБА_1 з 2007 року по 19.02.2009 року проживав разом з батьком ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 з 2000 р.р. проживав з батьком ОСОБА_4 до його смерті, а саме до 2009 року. Після смерті батька, ОСОБА_1 продовжує проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 72130137 від 12.04.2023 року, після смерті ОСОБА_4 Другою черкаською державною нотаріальною конторою заведена Спадкова справа № 513/2020.

Як вбачається з копії Спадкової справи № 513/2020, 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до другою черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 17.09.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю доказів прийняття спадщини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, вправі одержати свідоцтво про право на спадщину.

Аналізуючи докази надані позивачем на підтвердження своїх доводів, суд вважає, що факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 зі своїм батьком ОСОБА_4 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідка, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Наявності складеного спадкодавцем заповіту судом встановлено не було.

Встановлення факту спільного постійного проживання разом із спадкодавцем позивачу необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску терміну для прийняття спадщини, а також відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 проживав разом із батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 01.05.2023 року.

Головуючий: Т.Є. Троян