ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6888/23 Справа № 203/2367/23 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травня 2023 року ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок площею 192,0 к.в.м, житловою 73,7 к.в.м по АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на цей будинок.

Позов мотивовано тим, що 25 липня 2016 року між позивачем та третьою особою укладений нотаріально посвідчений договір про спільну забудову земельної ділянки, яка перебувала в оренді у ОСОБА_3 , на підставі чого позивачем здійснено будівництво спірного об`єкту нерухомого майна про готовність якого Управлінням ДАБК ДМР виданий сертифікат про його відповідність вимогам будівельних норм та правил, проектній документації та готовність до експлуатації 18 грудня 2017 року, проте рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно 02 травня 2023 року позивачу відмовлено у реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, оскільки останній зареєстрований за відповідачем.

Також, із позовною заявою від представника позивача ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» адвоката Величка В.Ю. надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив забезпечити його позовні вимоги шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 та заборони його відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, внесення його до статутного капіталу будь-яких господарських товариств чи інших юридичних осіб, передачі його в іпотеку або інше забезпечення цього житлового будинку, заборони відповідачу та будь-яким іншим особам користуватись цим будинком, проводити в цьому буднику будь-які ремонтні роботи (поточні та/або капітальні, здійснювати реконструкцію, перепланування, заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного житлового будинку, до вирішення справи по суті, оскільки заявник вважає, що підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, а спірне майно може бути переміщене, знищене, відчужене іншим чином.

В подальшому 05 травня 2023 року позивач подав додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову в якому клопотав не застосовувати зустрічне забезпечення з огляду на те, що предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно, яке збудовано за рахунок позивача, а отже забезпечення позову жодним чином не може завдати збитків відповідачу.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року заяву адвоката Величка В.Ю., діючого в інтересах позивача ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» про забезпечення позову задоволено частково та ухвалено:

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.

Заборонити відповідачу ОСОБА_1 а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом, внесення до статутного капіталу будь-яких господарських товариств чи інших юридичних осіб, передавати в іпотеку або інше забезпечення житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.

Заборонити відповідачу ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам проводити будь-які ремонтні роботи (поточні та/або капітальні) житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., проводити його реконструкцію, перепланування, а також здійснювати будь-які поліпшення цього нерухомого майна.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., крім проведення реєстраційних дії за цією ухвалою.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом позову є визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позовних вимог. У разі невжиття таких заходів, відповідач може здійснити відчуження спірного нерухомого майно, а також його внесення до статутного капіталу юридичної особи, обтяження, реконструкцію чи перебудову, що зробить неможливим чи істотно ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Таким чином, заходи забезпечення позову, про які зазначено в заяві, є співмірними з позовними вимогами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 -адвокат Мальцев В.П. просить ухвалу суду скасувати та у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що предметом позову є визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позовних вимог. У разі невжиття таких заходів, відповідач може здійснити відчуження спірного нерухомого майно, а також його внесення до статутного капіталу юридичної особи, обтяження, реконструкцію чи перебудову, що зробить неможливим чи істотно ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Таким чином, заходи забезпечення позову, про які зазначено в заяві, є співмірними з позовними вимогами.

Проте, колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Тобто, арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач не обґрунтував та не навів правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, саме шляхом накладення арешту.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Накладення арешту на майно не є співмірними із заявленими вимогами, а тому колегія суддів вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково, а саме, заборонити відповідачу ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом, проведення реконструкції, перепланування, а також здійснювання будь-якого поліпшення житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м..

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо вказаного майна, та таким, що відповідає ефективному захисту прав позивача, не порушуючи при цьому балансу інтересів сторін.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду скасувати ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відповідачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом, проведення реконструкції, перепланування, а також здійснювання будь-якого поліпшення житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м..

В задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко