Справа № 700/215/23
Провадження № 2/700/93/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області одноособово в складі головуючого-судді Пічкура С.Д. розглянувши в залі суду, в порядку спрощеного провадження, в смт. Лисянка цивільну справу №700/215/23 (провадження №2/700/93/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що 21.12.2022 року рішенням Лисянського районного суду Черкаської області шлюб між ними було розірвано та стягнуто аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.12.2022 року до повноліття дітей. 09.02.2023 року головним державним виконавцем Лисянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородськомурайоні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №709600091.

На даний час позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Він працює офіційно та отримує офіційний дохід у розмірі 6700 гривень. В той же час прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років на 2023 рік становить 2833 грн.Тому сплата аліментів на двох дітей в сумі 5666 грн. унеможливлює нормальне життя, та як у позивача не залишається коштів для існування та призведе заборгованості по аліментах.

Крім того, позивач допомагає своїй матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом ІІІ групи з 2018 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №879653 від 03.03.2018 року.

Зважаючи на вищевикладене просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з розміру 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позвиач просить змінити мінімальний розмір аліментів, а не спосіб стягнення, не вірно назвавши позовну заяву, тому судом розглядаєтсья справа саме в межах заявлених позовних вимог.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 07.03.2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду 28.03.2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому зазначано що позивач лише три місяці тому направив суду заяву, в якій зазначив, що «проти розірвання шлюбу не заперечує, розмір аліментів, які просить позивач визнає повністю», даний факт підтверджено рішенням суду від 21.12.2022 року. Та з того часу змін у позивача не відбулося жодних. Стягування за рішенням Лисянського районного суду Черкаської області у справі №700/805/22 від 21.12.2022 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні матір та низьку заробітну плату, без будь яких на те підстав не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. У задоволенні позову просить відмовити повністю. Справу слухати без її участі.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази у справі надані сторонами до суду, дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 року N 789XII (78912) та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олссон проти Швеції" (N 2) від 27.11.92 року, N 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Статтями 8, 11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища та сімейного стану, батько може розглядати ці обставини, як підстави для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Окрім того, при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 181 "Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину", ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 21.12.2022 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з позивача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.12.2022 року до повноліття дітей.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2023 року головним державним виконавцем Лисянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №709600091.

Згідно довідки про доходи відділу освіти, культури молоді та спорту Виноградської сільської ради від 28.02.2023 року №54 загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року після відрахування всіх податків становить 34872 грн.25 коп. Місячна заробітна плата позивача становить 6700 грн, а тому у разі стягнення мінімального розміру аліментів на кожну дитину в розмірі прожиткового мінімуму, позивач залишається фактично без засобів для існування. В той же час, законодавець визначає мінімальний розмір аліментів на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, про що й просить позвиач не змінюючи при цьому загального розмріу аліментів на обох дітей.

Як вбачається з письмових матеріалів справи позивач, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів надає довідку про доходи, яка є належним доказом про те, що дійсно позивач матеріально не може утримувати дітей у визначеному судом розмірі.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо значно погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню у зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 206, 223, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 21.12.2022 року у цивільній справі №700/805/22 провадження №2/700/293/22 на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, встановивши розмір стягнення аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до повноліття дітей.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур