Справа № 442/9256/21 Головуючий у 1 інстанції Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/1963/22 Доповідач в 2 інстанції Шеремета Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2021 ОСОБА_2 звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у якому, із врахуванням заяви про зміну предмета позову від 13.01.2022просила: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нежитлову будівля по літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення нежитлової будівлі літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення об`єкта нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12. Визнати недійсним договір іпотеки від 03.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Юлією Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за №887. Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08.07.2014 ОСОБА_2 оголошено переможцем за результатами прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, проведених у виконавчому провадженні №39025113, відкритого на підставі рішення Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області від 29.04.2011 у справі №2-673/11, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено. Так, цим рішенням суд вирішив звернути стягнення на майно, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , у тому числі на будівлю першої черги кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на об`єкт незавершеного будівництва мотелю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також на земельну ділянку площею 0,1112 га, кадастровий номер :01:004:0610, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (надалі нерухоме майно-предмет іпотеки); а кошти, отримані від реалізації нерухомого майна предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості ОСОБА_3 перед «ОТП Факторинг Україна» по кредитному договору CM-SME 603/013/2008 від 05.05.2008.

09.07.2014 ОСОБА_2 отримала свідоцтво № НОМЕР_1 , видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., та зареєструвала за собою право власності на нерухоме майно, а саме: об`єкт нежитлового будівництва, незавершений будівництвом мотель готовністю 81%, за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер майна: 12, кадастровий номер земельної ділянки: :01:004:0610, цільове призначення: призначена для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; земельна ділянка площею 0,1125 га з кадастровим номером :01:004:0610; за адресою: АДРЕСА_2 ; цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; реєстраційний номер майна: 12; будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 14.12.2017, додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2018 та постановою Львівського апеляційного суду від 20.08.2019 у справі №442/4240/14-ц визнано недійсними прилюдні торги; визнано протиправними дії ПП «Нива В.Ш.» в особі філії 14 щодо проведення прилюдних торгів, складання протоколу від 08.07.2014 №1413457-4/3, оформлення результатів прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки; визнано недійсним протокол ПП «Нива В.Ш. в особі філії 14 від 08.07.2014 року №1413457-4/3 про проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки; визнано недійсним Акт державного виконавця від 09.07.2014; визнано недійсним Свідоцтво №695 від 09.07.2014 року, видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. про придбання ОСОБА_2 майна з прилюдних торгів; визнано недійсною державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 .

Після ухвалення рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017 ОСОБА_3 вчинено наступні дії: право власності на нежитлову будівлю літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 ; об`єкт нежитлового будівництва, незавершеного будівництвом готель готовністю 81%, за адресою АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер майна: 12 введений в експлуатацію; 03.06.2020 нежитлова будівля літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 передана в іпотеку ОСОБА_5 . Но момент подання позову до Дрогобицького районного суду Львівської області об`єкт нерухомого майна земельна ділянка площею 0,1125 га з кадастровим номером :01:004:0610 за адресою АДРЕСА_2 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 12 поділена на земельну ділянку площею 0,0869 га з новим кадастровий номер :01:004:0130 та новим реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та передана в іпотеку ОСОБА_5 та на земельну ділянку площею 0,0256 га з новим кадастровий номер: :01:004:0131 та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, яка на підставі договору дарування належить ОСОБА_4 . Крім того, 22.12.2017 право приватної власності на будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12 зареєстровано за ОСОБА_3 , яка в свою чергу 23.09.2021 подарувала будівлю кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 .

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 442/4240/14-ц рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2018 та постанову Львівського апеляційного суду від 20.08.2019 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Тетяни Станіславівни про визнання недійсними прилюдних торгів, протиправними дій, недійсними протоколу, акта, свідоцтва та державної реєстрацію права власності скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Тетяни Станіславівни про визнання недійсними прилюдних торгів, протиправними дій, недійсними протоколу, акта, свідоцтва та державної реєстрацію права власності відмовити

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2018 та постанова Львівського апеляційного суду від 20.08.2019 втратили законну силу.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за участі третьої особи на стороні відповідачів приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Буднікової Юлії Сергіївни про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та визнання недійсним договору іпотеки задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нежитлову будівля по літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12.

Усунено перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення нежитлової будівлі літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Усунено перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Усунено перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Усунено перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення об`єкта нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12.

Визнано недійсним договір іпотеки від 03.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Юлією Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за №887.

У задоволенні вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат та про скасування заходів забезпечення позову у справі.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які брали участь у справі, вважають рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Рішення суду також оскаржив ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, мотивуючи тим, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необгрунтоване рішення, яким позбавив його, як співвласника спірного нерухомого майна, права власності на майно, яке набуте ним та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі, без обов`язкового залучення ОСОБА_1 до участі у справі, як співвідповідача. Вказане обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , починаючи з 25.06.1983 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , предметом даного судового спору є нерухоме майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, відповідно частина якого належить ОСОБА_1 . Окрім того, ОСОБА_1 доводить, що суд першої інстанції, незаконно позбавляючи його права власності на частину нежитлової будівлі літ. А-3, яка складається з приміщення кафе-залу та приміщень готелю, загальною площею 975,2 кв.м. з-а адресою АДРЕСА_1 , не врахував те, що на прилюдних торгах ОСОБА_2 придбавала об`єкт незавершеного будівництва готовністю 81% під літ. А-2, а не закінчений будівництвом об`єкт нерухомого майна. Вимоги апеляційної скарги також обґрунтовує тим, що судовими рішеннями на користь ОСОБА_2 стягнуто кошти в розмірі 944610.00 грн., сплачені нею за нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах. З цих підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

19.10.2022 на адресу Львівського апеляційного суду від представника позивача, адвоката Посікіри Р.Р., надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому представник заперечував право спільної сумісної власності останнього на спірне нерухоме майно, зауваживши, що надання ОСОБА_1 згоди на укладення 3 червня 2020 року договору іпотеки не підтверджує право власності апелянта на спірне майно, оскільки законним власником спірного майна є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 . При цьому у договорі іпотеки №РСМ-SMЕ 603/013/2008 під 05.05.2008, посвідченому приватним нотаріусом Лаганяк Т.І. за №661, немає відомостей про те, що договір іпотеки укладався за згодою чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_1 . Більше того, у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.04.2011 у справі №2-673/11 також не міститься інформації про те, що спірне нерухоме майно предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Що стосується нежитлової будівлі літ. А-З, яка складається з приміщення кафе-залу та мотелю, загальною площею 875,2 м. кв. (колишнього об`єкта незавершеного будівництвом мотелю готовністю 81 % під літ. А-2), представник зазначає, що приміщення кафе-залу та приміщення мотелю, загальною площею 875,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , були збудовані, здані в експлуатацію ще у 2010 році, хоча право власності на них не було зареєстроване.

Заслухавши суддю-доповідач, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 слід закрити з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

За приписами частини четвертої та п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тобто, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2021 року в справі № 1522/29828/12 (провадження № 61-6594св21) вказано, що «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».

У постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2022 року в справі №209/1817/19-ц (провадження № 61-5774св22) зазначено, що «особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють їх права та/або обов`язки, або породжують для особи правові наслідки. Верховний Суд зазначає, що вирішення питання про те, чи стосується прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, рішення суду першої інстанції є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».

Як вбачається зі змісту позовної заяви та її уточнень, ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою, у якій згідно з уточненнями, просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нежитлову будівля по літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення нежитлової будівлі літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення об`єкта нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12. Визнати недійсним договір іпотеки від 03.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Юлією Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за №887. Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Віндикаційний позов це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано іншим суб`єктом.

З резолютивної частини оскаржуваного рішення убачається, що судом витребувано у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: нежитлову будівля літ.А-3, загальною площею 875,2 кв.м., що складається з приміщення кафе-залу та приміщень мотелю, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212; земельну ділянку площею 0,0869 га; кадастровий номер :01:004:0130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212; земельну ділянку площею 0,0256 га; кадастровий номер: :01:004:0131; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212; об`єкт нерухомого майна будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12.

Судом в оскаржуваному рішенні встановлено, що витребовуване у справі №442/9256/21 майно є тим майном, яке ОСОБА_2 придбала на прилюдних торгах у виконавчому провадженні №39025113, за результатами яких її оголошено переможцем та видано свідоцтво №695 від 09.07.2014 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., яка посвідчила, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно предмет іпотеки загальною вартістю 1 106 481,75 грн., які придбані позивачем за 1 110 000,00 грн, що раніше належали відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Таким чином, ОСОБА_2 , придбавши на прилюдних торгах вищезгадане нерухоме майно, набула таке у власність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2023 року у справі № 362/2707/19 дійшла висновку про те, що «ураховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18; пункт 90).

Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України) незалежно від того, є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Тоді як право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21; пункти 65-67); від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (провадження № 14-91цс20; пункт 92)).

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18).

Як уже зазначалося, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

У постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18) вказано, що:

«70. За змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15. 71. Велика Палата Верховного Суду з цим висновком Верховного Суду України погоджується».

Таким чином, за результатами проведених у виконавчому провадженні №39025113 прилюдних торгів, які в судовому порядку не визнані недійсними, переможцем торгів оголошено ОСОБА_2 , а відтак право власності ОСОБА_3 на спірне нерухоме майно, складовою якого є право володіння, припинилося.

Реєстрація за ОСОБА_3 права власності на спірне майно на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року та додаткового рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року у справі № 442/4240/14-ц, які в подальшому були скасовані постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 442/4240/14-ц, не призвело до набуття ОСОБА_3 права власності, що спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що спірне нерухоме майно є спільним сумісним майном подружжя, оскільки таке набуте в шлюбі.

За вищенаведеного, колегія суддів не вбачає порушення прав ОСОБА_1 оспорюваним рішенням суду, оскільки він не є співвласником спірного майна, і не є його володільцем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави, заволодіння нею таким майном право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності. Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

Таким чином, у справі, що переглядається за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2022 року у справі №442/9256/21, під час апеляційного розгляду встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення, у розумінні положень ЦК України, не є співвласником майна, яке цим рішенням витребувано, а отже, оскаржуваним рішенням не порушено право власності ОСОБА_1 .

Колегія суддів враховує те, що відповідачем у справах про витребування майна з чужого незаконного володіння, є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом чи договором, а ОСОБА_1 не є такою особою..

З врахуванням змісту позовних вимог ОСОБА_2 , якими є витребування спірного нерухомого майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та усунення перешкод у користуванні спірним нерухомим майном, а також з врахуванням встановлення судом тієї обставини, що спірним нерухомим майна володіє ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням суду питання про права, інтереси чи обов`язки апелянта ОСОБА_1 не вирішувалися.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуваним рішенням суду питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу, проте не брав участі у розгляді справи, не вирішувалися, а відтак з врахуванням положень пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2022 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 18.08.2023 року.

Головуючий : Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк