Справа № 307/151/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 травня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Зубашкова М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тячівського районного суду від 21 липня 2021 року у справі № 307/151/21 (Головуючий: Чопик В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Стойка Н.М. про скасування державної реєстрації права власності на предмет потеки за іпотеко тримачем, мотивуючи тим, що 19.047.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №МКТWGK00000032 у вигляді кредитної лінії у розмірі 120 000,00 (Євро) строком до 16.04.2021 року на умовах передбачених таким кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20.04.2006 року уклали договір іпотеки і згідно з п. 1.2 договору іпотеки ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 280,40 кв. м., житловою площею 178,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ). Майно належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі- продажу.

У кінці листопада 2020 року ОСОБА_1 отримала від Тячівського районного суду Закарпатської області поштовий конверт в якому містилася ухвала про відкриття провадження у справі № 307/3459/20 разом з позовною заявою про виселення та доданими до неї копіями документів.

Із доданих матеріалів позивачу стало відомо, що 26.10.2016 року АТ КБ "ПриватБанк" у порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність будинок, загальною площею 280.40 кв.м., житловою площею 178.00 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ).

Даний будинок належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. за реєстровим №1298 від 20.04.2006 року зареєстрованого в Тячівському районному бюро технічної інвентаризації за № 259 в реєстраційній книзі 02.

Підставою реєстрації права власності за іпотекотримачем АТ КБ "ПриватБанком" згідно витягу з реєстру права власності №207373384 від 23.04.2020 року, який долучений до матеріалів такої позовної заяви, став дублікат договору іпотеки № 1881 від 21.10.2016 року виданий ПН Тячівського РНО Гунда АМ..

Про те, що власником будинку в якому вона проживає та який їй належав на праві власності став іпотекотримач - АТ КБ "ПриватБанк", їй стало відомо тільки в листопаді 2020 року одночасно з отриманням позовної заяви про виселення її та членів її родини з житлового будинку.

Вважають, що реєстрація права власності за іпотеко тримачем - АТ КБ «ПриватБанк» є такою, що здійснена з порушеннм норм діючого законодавства, а саме Договору іпотеки, Закону України «Про іпотеку», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 здійснено без надіслання іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушених договірних зобов`язань, неправомірно набув право власності на предметь іпотеки у власність без встановлення його вартості, визначеної на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Позивачі стверджують, що відповідач всупереч умовам договору іпотеки та нормам діючого законодавства вже використав своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, виконавчим написом приватного нотаріуса Ужгородского міського нотаріального округу Капітула Г.Д. 25.04.2008 року звернуто стягнненя на предмет застави - будинок, загальною площею 280.40 кв.м., житловою площею 178.00 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) і за рахунок отриманих від реалізації такого майна задовольнити вимоги АТ КБ "ПриватБанку" на суму 120 492,68 Євро.

Крім того, рішенням Тячівського районного суду від 16.06.2009 року по справі № 2-286/09 звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною плащею 280.40 кв.м. житловою площею 178.00 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом його продажу АТ КБ "ПриватБанком" з укладанням від її, ОСОБА_1 , імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Звернення стягнення на таке майно по рішенню суду відбулося в рахунок погашення заборгованості у розмірі 952 944, 12 грн..

Разом з тим, рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.02.2016 року по справі №307/2344/15-ц з боржника стягнуто 171 289,53 Євро, що дало можливість банку в рамках виконавчого провадження реалізувати предмет іпотеки/заставне майно.

Позивачі зазначають, що іпотекодавень звертаючи стягнення на предмет застави на підставі рішення Тячівського районного суду від 15.06.2009 року у справі № 2-286/09 та на підставі виконавчого листа приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. від 25.04.2008 року реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а повторне звернення стягнення на предмет застави суперечить договору іпотеки, Закону України "Про іпотеку" та нормам чинного законодавства України.

Також позивачі стверджують, що відповідач звернув стягнення на предмет іпотеки без згоди власника/іпотекодавця всупереч прямій забороні, передбачений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

23 березня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб і при оформленні договору іпотеки нотаріус, котрий посвідчував договір іпотеки не отримав нотаріально посвідчену згоду другого з подружжя.

При зверненні стягнення на предмет іпотеки відповідачем порушено вимоги щодо повідомлення поручителя про порушення зобов`язань боржником.

Відповідачем всупереч нормам чинного законодавства не отримана згода органу опіки та піклування при відчуженні/зверненні стягнення на майно де зареєстровані та проживають неповнолітні особи.

Посилаючись на вказані обставини позивачі просили задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Тячівського районного суду від 21 липня 2021 року позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 280.40 кв.м., житловою площею 178,00 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в реєстрі речових прав 244, за АТ КБ « ПриватБанком» вчинену 26.10.2016 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу Стойка Надією Михайлівною та зареєстрований у державному реєстрі під №1881.

Не погоджуючись із даним рішенням суду АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суу, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з однозначним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких підстав). Обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, свобод та законних інтересів не є належєним та не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, твердження суду відносно того, що всупереч положень Іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку» АТ КБ «Приватбанк» не надіслав позивачу письмову вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору із зауваженням, що після спливу тридцяти денного строку з дня отримання вимоги Іпотекодержатель розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними, оскільки спростовується листом-повідомленням від 11.11.2010 № 364 у якому банк зазначає про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки з укладенням договору купівлі-продажу третій особі або іншим способом, передбаченим законодавством або договором. Нотаріусом дотримано вимоги ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка передбачає підстави для державної реєстрації прав, серед яких вказано й «інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Такими документами, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» є відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приватбанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання суду апеляційної інстанції на неодноразові виклики не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 19 квітня 2006 року уклали кредитний договір №МКТWGK00000032 у вигляді кредитної лінії у розмірі 120 000,00 Євро строком до 16 квітня 2021 року на умовах передбачених таким кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20.04.2006 року уклали договір іпотеки і відповідно до п. 1.2 договору нею надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 280,40 кв.м., житловою площею 178,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Стойка Н.М. та накладено заборону на відчуження вказаного нерухомого майна за № 1881 та запис про «Іпотеку».

19 квітня 2006 року між АТ КБ "ПриватБанком" і ОСОБА_2 було укладено договір поруки № MKTWGK00000032 предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором з виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 19 квітня 2006 року про отримання нею 120 000,00 Євро у строк до 18.04.2021 року.

25 квітня 2008 року приватним нотаріусом Ужгородского міського нотаріального округу Капітула Г.Д. вчинено виконавчий напис, яким пропонує звернути стягнненя на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 280.40 кв.м., житловою площею 178.00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Тячівського районного суду від 15 червня 2009 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКТWG00000032 від 19.04.2006 року у розмірі 952 944 грн. 12 коп. дозволено ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_2 загальною площею 280.40 кв.м., житловою площею 178.00 кв.м., шляхом продажі вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк», з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності з наданням ПриватБанку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Тячівського районного суду від 10 лютого 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 181289( сто вісімдесят одну тисячу двісті вісімдесят дев`ять) Євро 53 євроценти, що еквівалентно 4205917( чотири мільйони двісті п`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 9 копійок заборгованості за кредитним договором, з яких 100939.30 Євро, що еквівалентно 2341791.76 гривень основна заборгованість за кредитом, 74014.23 Євро, що еквівалентно 1717130.13 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, 6336 Євро, що еквівалентно 146995.20 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачене законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, визначених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Пунктом 5.1 Договору іпотеки, укладеного між сторонами 20.04.2006 року визначено, що у випадку порушення Кредитного договору Іпотекодавцем або цього договору Іпотекодавцем Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п. 5.4 цього договору, а саме за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Згідно п. 5.5.1 Договору іпотеки, який містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця.

При розгляді справи, суд першої інстанції встановив, що всупереч вищезазначених положень Іпотечного договору та положень Закону України «Про іпотеку» банк не надіслав позивачу письмову вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору із зауваженням, що після спливу тридцятиденного строку з дня отримання вимоги Іпотекодержатель розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та відповідачем порушено вимоги щодо повідомлення поручителя про порушення зобов`язань боржником у зв`язку з чим кредитор має намір звернути стягнення на предмет іпотеки і реєстрація права власності на предмет іпотеки за банком проведена з порушенням вимог Закону.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин із посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини і докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення зазначені у рішенні суду обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, що скасування державної реєстрації права допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства і обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, свобод та інтересів не є належним та не може призвести до настання реальних наслідків, судова колегія до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до суду.

Посилання в апеляційній скарзі на лист-повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 11.11.2020 року № 364 судова колегія до уваги не приймає як неналежний доказ, оскільки такий не надавався і не був предметом розгляду у суді першої інстанції і поважність ненадання такого апелянтом не зазначається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 08 червня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой