Справа № 639/3598/23
Провадження № 2/639/1518/23
31 серпня 2023 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С. М.,
секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/3598/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 13.07.2023 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , визначений рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.08.2015 у справі № 646/8387/15-ц в твердій грошовій сумі 1000,00 грн щомісячно до повноліття дитини; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від щомісячного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Гончаром Дмитром Сергійовичем, який діє на підставі ордеру (а.с.11).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , 2010 р.н., який проживає разом з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні. За рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.08.2015 у справі № 646/8387/15-ц з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі 1000,00 грн. На час ухвалення даного рішення відповідач був безробітним, мав мінливий, непостійний дохід, в зв`язку з чим було вирішено проводити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач рішення суду не виконує, аліменти тривалий час не сплачує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Тяжке соціально-економічне становище в Україні та пов`язана з цим інфляція різко звужують коло можливостей для забезпечення сталого матеріального, духовного та психологічного розвитку дитини. Після повномасштабного вторгнення російської федерації ОСОБА_2 вступив до лав територіальної оборони м. Харкова, несе військову службу, є офіційно працевлаштованим, та його доходи стали стабільними і підлягають обрахунку, що є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Позивач зазначила, що на утриманні відповідача інших осіб немає та зміна способу стягнення аліментів у необхідній мірі забезпечить достатні та належні умови для проживання та виховання дитини.
У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
Стороною позивача зазначено, що попередній розрахунок судових витрат становить 8000,00 грн, які складаються з витрат на правову допомогу, докази понесення яких будуть надані пізніше.
17.07.2023 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.39-40).
02.08.2023 ухвалою суду за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончара Д.С. забезпечено проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Гончаром Дмитром Сергійовичем поза межами приміщення суду за допомогою судової системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (а.с.47-48).
09.08.2023 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Харківській області інформацію про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , за період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2023 року (а.с.35-36,58).
31.08.2023 судом, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про долучення до матеріалів справи витребуваної судом інформації про доходи ОСОБА_2 , що надійшла до суду 21.08.2023 від Головного управління Державної податкової служби у Харківській області.
Представник позивача адвокат Гончар Д.С. 31.08.2023 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглянути справу без участі та його представника , проти заочного розгляду справи не заперечував.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно з вимогами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, зі згоди представника позивача, не виходячи до нарадчої кімнати, 09.08.2023 постановив про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.32).
Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.08.2015 у справі № 646/8387/15-ц присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 10.07.2015 до повноліття дитини (а.с.33).
Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно.
Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.
У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).
Відтак, стороною позивача доведено покращення майнового стану відповідача, що є підставою для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки на час присудження стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 - 13.08.2015, відповідач офіційного доходу не мав, що підтверджується постановою державного виконавця про арешт коштів боржника.
За змістом статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої дитини, необхідним буде змінити спосіб стягнення аліментів, встановивши розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та дійшов до висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп.
На час ухвалення судового рішення доказів про понесення інших судових витрат стороною позивача не подано.
Керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 265, 274-279, 280-282, 353, 354, 430 ЦПК України, ст. 180-183, 191,192 СК України, суд
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.08.2015 по справі № 646/8387/15-ц, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Виконавчий лист № 646/8387/15-ц, виданий Червонозаводським районним судом м. Харкова відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучивши його до матеріалів справи№ 646/8387/15-ц.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .
Повне рішення складено 31.08.2023.
Суддя Світлана ГАВРИЛЮК