Справа № 137/189/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2021 позовні вимоги було задоволено та визнано за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки спадкового майна, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., допоміжною площею 4,1 кв.м., веранди «а», ганку, сараю літера «Б», літньої кухні - гаражу «В», сараю «В1», погребу з шиєю «Д, ш/п», огорожі №1, воріт з хвірткою № 2, криниці № 3, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Селищенської сільської ради 15 сесії 21 скликання від 01 квітня 1994 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га.

Рішенням №3620 14 сесії 8 скликання Літинської селищної ради від 23 грудня 2021, їм надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної дліянки в натурі (на місцевості).

Вищевказаним земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери, а саме земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:0525, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:0522, площею 0,1598, га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані АДРЕСА_1 .

Позивачі звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини на земельні ділянки, проте їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів і вони вимушені звернутися до суду для захисту своїх прав. Просять визнати за ними право власності за кожним по частки земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0525, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0522, площею 0,1598 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачів. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачами.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без участі представника. Проти заявленого позову не заперечують.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2021 (а.с.8) за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки спадкового майна, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., допоміжною площею 4,1 кв.м., веранди «а», ганку, сараю літера «Б», літньої кухні - гаражу «В», сараю «В1», погребу з шиєю «Д, ш/п», огорожі №1, воріт з хвірткою № 2, криниці № 3, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Селищенської сільської ради 15 сесії 21 скликання від 01 квітня 1994 року (а.с.10) ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га.

Відповідно до рішення №3620 14 сесії 8 скликання Літинської селищної ради від 23 грудня 2021 (а.с.11) надано дозвіл ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-13) та (а.с.14-15) підтверджується внесення відомостей у Державний земельний кадастр про земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0525 та земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0522.

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.16) нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0525 становить 186421 грн. та земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0522 становить 2942 грн.

Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення права власності на земельну ділянку позивачі не можуть оформити спадщину, тому з метою захисту майнових прав позивачів, позов необхідно задовольнити та визнати за ними право власності на земельні ділянки по частки відповідно кожної.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно по 1/2 частки земельних ділянок, кадастровий номер :04:002:0525, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер :04:002:0522, площею 0,1598 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно по 1/2 частки земельних ділянок, кадастровий номер :04:002:0525, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер :04:002:0522, площею 0,1598, га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.