Справа № 638/9294/23
Провадження № 2/638/4430/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатова К.В., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, на суму 330696,57 грн., моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, на суму 40000,00 грн., а також судових витрат, які полягають у стягненні витрат за виконання робіт з незалежної оцінки майна в розмірі 4000,00 грн.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху, так як позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Позивачем, у порушення п. 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, в якій зазначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, не зазначено ціну позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Позивачем у прохальній частині позову заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, проте не зазначено суму, від якої ОСОБА_1 просить звільнити її, або відстрочити її сплату

Крім того, у порушення п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої у позовній заяві має бути викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ОСОБА_1 не зазначені та не долучені докази на підтвердження правомочності вимагати стягнення моральної шкоди.

Суд доводить до відома позивача, що стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи роз`яснення, що містяться у п. 9 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Однак позивачем не надано посилань на належні та допустимі докази того, що внаслідок залиття квартири їй заподіяна моральна шкода, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, та усуне вказаній в цій ухвалі недоліки, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя