БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2367/2021
Провадження № 2-во/497/17/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про виправлення описки

12.06.2023 Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

розглянувши без участі сторін у приміщенні суду в м.Болград заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.12.2022р. був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, яким за позивачем визнано право власності на спільне майно подружжя житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - у зв`язку з тим, що він виплатив відповідачці в ході розгляду справи її частину цього нерухомого майна грошовими коштами, згідно її заяви, а тому цим же рішенням суду було скасовано право власності відповідачки на це ж нерухоме майно, що належало їй згідно трьох правочинів: двох договорів дарування двох часток домоволодіння та одного договору купівлі-продажу, а саме: 1 частка це 7 / 20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за вказаною адресою, форма власності: приватна, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 05.08.2010р., Болградська державна нотаріальна контора; 2 частка 7 / 20 частин цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за цією ж адресою, форма власності: приватна, підстава виникнення права власності: договір дарування від 27.11.2000р., р.№9248, Болградська державна нотаріальна контора; та третя частка складається з 6 / 20 частин цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за цією ж адресою, підстава виникнення права власності: договір дарування від 16.05.2002р., р.№129, Ізмаїльська державна нотаріальна контора.

Однак, після отримання судового рішення позивач з`ясував, що зареєструвати вищевказане його право власності за вказаним судовим рішенням у державному реєстрі на спірну нерухомість неможливо, оскільки в резолютивній частині судове рішення вказано, що підлягає скасуванню право власності відповідачки на три вищевказані частки спірного домоволодіння, однак у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця нерухомість значиться зареєстрованою не як три частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за вищевказаною адресою, а як дві окремі частки спірного домоволодіння відповідно до двох витягів про реєстрацію: один - щодо запису під р.№29496979, який був внесений до державного реєстру 29.01.2010р. (номер запису 890 у книзі 29) - як квартира АДРЕСА_2 , частка власності - 1 / 1 за ОСОБА_2 , загальна площа - 75,7кв.м., з яких житлова - 57,3кв.м.; а другий - щодо запису під р.№20870546, який був внесений до державного реєстру 13.09.2010р. (номер запису 129 у книзі 26) - як домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 699кв.м. за цією ж адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 134,5кв.м. з яких житлова - 77,6кв.м., частка власності - 1 / 1 за ОСОБА_2 .

Тому позивач, звернувшись до суду з заявою про виправлення описки, просить викласти резолютивну частину рішення з врахуванням цих обставин, надавши суду витяги за №№334210649 та 334372200 від 01 та 02.06.2023р. з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стверджуючи, що для того, щоби за ним зареєструвати право власності на спірне нерухоме майно - домоволодіння, - необхідно скасувати право власності за відповідачкою на два окремих об`єкта нерухомого майна - цього спірного домоволодіння, а не на три його окремі частки, а тому він вважає, що у резолютивній частині рішення допущена описка, яку необхідно виправити, адже в ході судового розгляду обидві сторони повідомили суд про ці обставини, які ніким і нічим не були спростовані.

Ст.269 ЦПК України регламентовано, що суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки, зазначені описки підлягають виправленню.

У судове засідання щодо вирішення питання про виправлення описки сторони не прибули, їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. А, згідно зі ст.18 ЦПК України та ст.13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Велика Палата Верховного Суду у справі №11-164сап21, висловилася щодо простоти мови судових рішень, зокрема, що не має викликати сумнівів чи заперечень те, що всі судові рішення повинні бути: зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення мають бути обґрунтованими, а у викладенні підстав для ухвалення рішення необхідно надати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору. Викладення підстав для ухвалення рішення не мають бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення.

До 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, здійснювалася у БТІ (Бюро технічної інвентаризації), із видачою про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація здійснювалася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). Тобто, якщо документи містять одну з наступних відміток: штамп БТІ або відмітку БТІ, чи є Витяг з реєстру БТІ, тоді документи вважаються належним чином оформлені, а право власності було зареєстроване до 2013 року у старому Реєстрі прав власності на нерухоме майно і відповідно держава визнає право власності на таке майно. При бажанні для більшої певності можна зареєструвати таке право власності ще і в новому Державному реєстрі прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Реєстраційна справа сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на: земельні ділянки; підприємства як єдині майнові комплекси; житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії (ч.4 ст.5 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Суб`єкти, які здійснюють державну реєстрацію прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі державні реєстратори); нотаріуси.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, стосовно набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; або ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;... інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор може призупинити розгляд заяви та відправити запит до БТІ для підтвердження запису щодо реєстрації права власності до 2013 року. При цьому Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, ухвалюючи рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав невідкладно повідомляє про це заявника (при цьому перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для ухвалення рішення щодо зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення). Розглянувши заяву та документи, державний реєстратор самостійно ухвалює рішення у сфері державної реєстрації прав: задовольнити заяву або відмовити в реєстрації прав. Якщо заяву задоволено, реєстратор вносить відповідні відомості до електронного Державного реєстру прав на нерухоме майно. Право власності вважається зареєстрованим після реєстрації державним реєстратором у Державному реєстрі прав. Отже, право власності на нерухоме майно, відомості про яке внесено до Державного реєстру прав, підтверджується відповідним записом у реєстрі. Заявнику повертаються оригінали документів, які були подані для реєстрації права власності та формується Витяг з Державного реєстру прав про здійснення державної реєстрації прав. Витяг у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора чи адміністратора центру надання адміністративних послуг (в разі отримання витягу шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг). Витяг з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав у паперовій або електронній формі має однакову юридичну силу та містить обов`язкове посилання на Державний реєстр прав.

Матеріали справи містять докази отримання у власність відповідачкою спірного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - частинами у виді трьох часток а саме: 1) перша частка, що складається з 7 / 20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за вказаною адресою, та належали відповідачці на підставі договір купівлі-продажу від 05.08.2010р., що був зареєстрований Болградською державною нотаріальною конторою, форма власності: приватна; друга частка складається з 7 / 20 частин цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за цією ж адресою, форма власності: приватна, підстава виникнення права власності: договір дарування від 27.11.2000р., р.№9248, Болградська державна нотаріальна контора; а також третя частка складається з 6 / 20 частин цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за цією ж адресою, підстава виникнення права власності: договір дарування від 16.05.2002р., р.№129, Ізмаїльська державна нотаріальна контора.

Всі ці договори містять відмітку БТІ щодо їхньої державної реєстрації ще до 2013р.

Однак, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.01.2010р., рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області від 29.12.2009р. частки домоволодіння, що належали відповідачці за договорами дарування від 27.11.2000р. та 16.05.2002р. були об`єднані, а самі договори анульовані, і згідно вказаного свідоцтва ця частка домоволодіння значиться як квартира АДРЕСА_2 , та, згідно технічного паспорту від 19.11.2009р., загальна площа цієї частки домоволодіння становить 75,7кв.м., з яких житлова 57,3кв.м.

Друга ж частина спірної нерухомості це домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 699кв.м. за цією ж адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 134,5кв.м. з яких житлова 77,6кв.м., що підтверджується відповідним технічним паспортом від 16.07.2010р.

З доданих до заяви витягів №№334210649 та 334372200 від 01 та 02.06.2023р. з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за відповідачкою зареєстровано два окремих об`єкти нерухомості за однією й тією ж адресою: один запис - під р.№29496979, внесений до реєстру 29.01.2010р. (номер запису 890 у книзі 29) як квартира АДРЕСА_2 , частка власності 1 / 1 за ОСОБА_2 , загальна площа 75,7кв.м., з яких житлова 57,3кв.м.; а другий запис під р.№20870546, внесений до реєстру 13.09.2010р. (номер запису 129 у книзі 26) як домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 699кв.м. за цією ж адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 134,5кв.м. з яких житлова 77,6кв.м., частка власності 1 / 1 за ОСОБА_2 .

Цей доказ досліджувався в ході судового розгляду справи та факт придбання на ім`я відповідачки спірного домоволодіння трьома частками в різні дати був встановлений в ході розгляду справи, але, оскільки реєстрація її права власності була здійснена у державному реєстрі речових прав саме як два різних об`єкти нерухомого майна, а тому, зазначення у резолютивній часині рішення щодо визнання права власності за позивачем і скасування права власності за відповідачкою на три частки одного й того ж самого спірного нерухомого майна є технічною помилкою, опискою, яка, відповідно до ст.269 ЦПК України підлягає виправленню шляхом постановлення даної ухвали.

Тому, на підставі ст.269 ЦПК України, суд дійшов висновку, що, з метою виправлення описки у резолютивній частині вищевказаного судового рішення, необхідно її другий і третій абзац викласти у новій, правильній редакції.

Керуючись ст.ст.260,261,269,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Виправити описку в рішенні Болградського районного суду Одеської області від 28.12.2022р. у цивільній справі №497/2367/2021 (провадження №2/497/161/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, шляхом викладення другого і третього абзаців резолютивної частини рішення в іншій, правильній редакції, які слід читати наступним чином:

"Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , пасп.004267261, вид.28.11.2019р. органом 5129, дійсний до 28.11.2029р.), право власності на:

1) квартиру АДРЕСА_3 ;

2) та на домоволодіння загальною площею 134,4кв.м. з яких житлова 77,6кв.м., яке розташоване на земельній ділянці площею 699кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно два записи про реєстрацію двох об`єктів нерухомості:

1) під №29496979 від 29.01.2010р. (номер запису 890 у книзі 29) стосовно права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 ;

2) та під №20870546 від 13.09.2010р. (номер запису 129 у книзі 26) щодо права власності за ОСОБА_2 на домоволодіння загальною площею 134,4кв.м. з яких житлова 77,6кв.м., що розташоване на земельній ділянці площею 699кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, але набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України в момент підписання її суддею.

Суддя А.В. Кравцова