ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2624/23 Справа № 211/6151/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/6151/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.

сторонни:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитом спадкодавця, яке ухвалене суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитом спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору б/н від 18.09.2018 року ОСОБА_3 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 8 469,91 грн., яка складається з 7 606,63 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 863,28 грн. заборгованість за простроченим відсотками.

08.02.2020 року позивач направив претензію кредитора до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори.

25.03.2020 року позивач отримав відповідь від Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались.

Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входить кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали з спадкодавцем - позичальником і протягом шести місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовлялися від її прийняття, посилаючись на положення частини третьої статті 1268 ЦК України.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 8469,91 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитом спадкодавця - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вважає, що відповідачі є спадкоємцями, які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що, на думку позивача, підтверджується паспортами позивальника ОСОБА_3 та відповідачів.

Позивач наголошує, що відповідачі не відмовились від спадщини не відмовились, отже прийняли її, висновки суду про відмову у задоволені позовних вимог безпідставні.

Посилається на правові позиції Верховного Суду щодо спадкових правовідносин у цивільних справах № № 615/473/20,640/6275/16-ц,336/7643/18,306/2000/16-ц.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.09.2018 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої виявив бажання отримати кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна» (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25.09.2019 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1021, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 72).

Відповідно виписки з особового рахунку та розрахунку, у позичальника перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 8469,91 грн. (а.с. 8-8-12).

30.03.2021 АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачам, як спадкоємцям позичальника ОСОБА_3 , листи-претензії з вимогою сплатити заборгованість (а.с. 76,77).

Банк 22.01.2020 звернувся до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора (а.с. 74).

Та отримали відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа № 67/2000 після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 75).

Під час розгляду справи судом першої інстанції за клопотанням витребувано від Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради 50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, , відомості про реєстрацію місця проживання на момент смерті, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Згідно відповіді від 11.07.2022 року, реєстр Криворізької міської територіальної громади не містить інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 23.09.2019 р. ( а.с. 135).

Згідно відповіді завідувача Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 30.09.2022 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа в нотаріальній конторі заведена за претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», інші спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадкових прав не зверталися (а.с. 139-148).

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року залишити без задоволення.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули статусу спадкоємців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про

право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Звертаючись з позовом до суду, позивач послався на те, що відповідачі постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на копії паспортів позичальника та відповідачів, проте, як вірно було встановлено судом першої інстанції, померлий ОСОБА_3 не проживав постійно разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та не був зареєстрований на момент смерті за однією адресою з відповідачами, що підтверджується матеріалами справи.

Також, як вбачається з матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано за рішенням суду від 19 червня 2018 року ( а.с.113), згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2019 року єдиним власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 ( а.с. 115).

Отже, всупереч доводів апеляційної скарги позивача, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції , що звертаючись до суду із позовом як кредитор про стягнення боргу зі спадкоємців, що виник із кредитних правовідносин між Банком та померлим ОСОБА_3 , Банк не довів у суді належними доказами ні факт наявності будь - якого спадкового майна , що залишився після смерті боржника ні факт набуття відповідачами статусу спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справа, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Посилання позивача в апеляційні скарзі на правові позиції Верховного Суду щодо спадкових правовідносин у цивільних справах № № 615/473/20,640/6275/16-ц,336/7643/18,306/2000/16-ц є безпідставним, оскільки саме по собі посилання на справи з подібними правовідносинами, але з різними встановленими обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом перегляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: