Справа № 136/1654/23
провадження № 2/136/351/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі судді Кривенко Д.Т., розглянувши клопотання ОСОБА_1 в особі опікуна ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за їх позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Мельник Марія Василівна та Служба у справах дітей Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 30.08.2023 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 в особі опікуна ОСОБА_2 та ОСОБА_2 подано клопотання про забезпечення позову, в якій вони просять: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання про забезпечення позову мотивоване поданою до суду позовною заявою, позовні вимоги якої стосуються визнання права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Предметом такого позову є визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки зазначеного будинку та ОСОБА_2 у розмірі 2/6 частки; визнання договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , що був зареєстрований Приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Мельник Марією Василівною 20.04.2023, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійним; витребування житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 .

Таким чином з метою ефективного захисту інтересів позивачів та забезпечення їм можливості реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на їх користь, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на даний житловий будинок.

Суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

За змістом ст.ст.149-153 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України.

Разом з тим у цивільному процесуальному кодексі встановлено систему захисту прав особи, у разі вирішення питання заходів забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від заявника пропозиції щодо зустрічного забезпечення; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Надані позивачами матеріали свідчать про те, що після смерті ОСОБА_5 , котра є бабусею та позивача ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності як ОСОБА_5 так і одного з відповідачів ОСОБА_3 , оскільки даний будинок був набутий вказаними особами як подружжям під час шлюбу. Так, спадкоємцями ОСОБА_5 за законом є її чоловік відповідач ОСОБА_3 та позивач як дочка, при цьому інший позивач внук ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_1 може набути права спадкування тієї частки у спадковому майні бабусі, яку б отримала його покійна мати ОСОБА_6 . Позивач ОСОБА_2 посилаючись на матеріали спадкової справи ОСОБА_5 вказує, що після смерті матері звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини, а відповідач ОСОБА_3 , від прийняття спадщини відмовився на її користь дочки і спадкове майно визнав особистою власністю померлої, на виділення 1/2 частки зі спільного майна подружжя не претендував. Позивач ОСОБА_1 будучи внуком спадкодавця прийняв спадщину за правом представлення, і в процесі спадкування успадкував 2/3 спадщини. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Кобзар С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак нотаріусом було надано відповідь, у якій зазначено, що оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 , відповідно до копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 05.04.1988, на підставі рішення Липовецької селищної ради №34 від 17.03.1988, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 18.04.1988 за №1920-8, належить ОСОБА_3 , то успадкувати частку спадкодавця ОСОБА_5 у спільному сумісному подружжя можливо в судовому порядку.

Однак, відповідач ОСОБА_3 відчужив спірне майно, уклавши договір купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_4 попри те, що позивачі стверджують, що мають право успадкувати свої частки на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Так, позивачі з метою ефективного захисту своїх інтересів позивачів та забезпечення їм можливості реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде може бути прийняте на їх користь, просять накладення арешту на даний житловий будинок.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 150, ч. 3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову,крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, оскільки відповідач ОСОБА_3 відчужив спірне майно, уклавши договір купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_4 попри те, що позивачі стверджують, що мають право успадкувати свої частки на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а предметом позову є визнання права власності у порядку спадкування за законом на вказаний будинок та визнання договору купівлі-продажу такого житлового будинку, що укладений між відповідачами недійним з витребуванням його з незаконного володіння, тому оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що такий захід забезпечення позову про який просять позивачі, відповідає позовним вимогам та є співмірним з ними, а відтак, суд приходить висновку, що клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 в особі опікуна ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за їх позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Мельник Марія Василівна та Служба у справах дітей Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Вжити захід забезпечення позову, а саме: накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований Приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Мельник Марією Василівною 20.04.2023.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати сторонам у справі та відповідним органам для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні уразі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів із дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО