справа № 489/7089/21 провадження №2/489/334/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У жовтні 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати за ними право власності на самочинно реконструйований житловий будинок літ. А житловою площею 59,8 кв.м., загальною площею 132,2 кв.м., а саме: житлова прибудова літ. А3 (2010 рік) - загальною та житловою площею 16, 7 кв.м.; нежитлова прибудова літ. а2 (2010 рік) - загальною площею 30,9 кв.м., нежитлова прибудова літ.а4 (2010 рік) загальною площею 41,5 кв.м. та господарські будівлі: гараж літ.Р (1999 рік) площею забудови 18,1 кв.м, сарай літ. П (2014 рік) площею забудови 7,3 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати Комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ними самочинно збудовані будівлі за вказаною адресою.

Як на підставу позовних вимог вказано, що в 1998 році після смерті х батьків позивачі отримали право на спадщину, а саме ОСОБА_1 7/8 частки, а ОСОБА_2 1/8 часку спадкового майна, яке складалося з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому позивач ОСОБА_1 проживає по теперішній час.

Житловий будинок належав їх батькам на підставі договору на право на забудову будинку і безстрокове користування земельною ділянкою, завіреному Миколаївською державною нотаріальною конторою 26.03.1954 за реєстровим № 3902 та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 03.04.1958.

Будинок занадився на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні позивачів, коли вони здійснити самочинне будівництво.

Після того як вони дізналися, що вступив в силу закон, який надає право оформити об`єкти будівництва, побудовані без дозвільних документів, за наявності документів, що підтверджують право власності (користування) на земельну ділянку, то звернулися до Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» про проведення технічного обстеження.

За результатами технічного обстеження об`єкта: самочинно реконструйованого житлового будинку літ. А, житловою площею 59,8 кв.м, загальною площею 132, 2 кв.м, а саме житлова прибудова літ. А3 (2010 рік), житловою площею 16, 7 кв.м.; нежитлова прибудова літ. а2 (2010 рік) - загальною площею 30,9 кв.м., нежитлова прибудова літ.а4 (2010 рік) загальною площею 41,5 кв.м. та господарські будівлі: гараж літ.Р (1999 рік) 18,1 кв.м, сарай літ. П (2014 рік), площею забудови 7,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації.

Після цього позивачі подали декларацію про готовність об`єкта до експлуатації до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та отримали відповідь, що на момент реконструкції об`єктів житлового будинку в них було відсутнє право власності чи користування земельною ділянкою та вини мали лише право власності на будинок, а тому право власності на самочинно збудоване майно може бути визнано за ними тільки за рішенням суду.

Посилаючись на наведені обставини, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

Відповідач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради 25.01.2022 надало відзив на позов в якому просить, залучити Управління до участі у справі в якості третьої особи та прийняти рішення суду за наявними у справі матеріалами.

У відзиві вказано, що згідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 570) встановлено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами технічного обстеження такого об`єкта.

До Управління позивачі звернулися із заявою від 09.09.2021 про прийняття в експлуатацію об`єкту: «Прибудова до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж, сарай» за цією є адресою. Листом від 21.09.2021 № 2460/22.03-06 Управління надало роз`яснення щодо порядку прийняття в експлуатацію з урахуванням роз`яснення Мінрегіону від 03.07.2018 № 158.

Також Управління вказало, що є неналежним відповідачем, так як основним його завданням є здійснення на території міста Миколаєва відповідно до законодавства України державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності. Крім того, управління не заперечує та не порушує право позивачів.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 28.10.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Підстав для залучення до участі у справі інших співвідповідачів позивач ОСОБА_3 не вбачала та відповідних клопотань не заявляла.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, так як законом була встановлена амністія на оформлення об`єктів самочинного будівництва, а тому її право підлягає захисту шляхом визнання права власності на самочинне будівництво.

Відповідач у подані до суду заяві від 17.10.2022 просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа представника в судове засідання не правила, що не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачі є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який набули в порядку спадкування після смерті батьків, частки в якому складають ОСОБА_1 7/8, а ОСОБА_2 - 1/8.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.1995 спадкове майно, яке складалося із частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 які належали спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі договору на право будівництва будинку, посвідченого Другою миколаївською державною нотаріальною контрою 26.03.1954 та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 03.04.1956 за № 7096.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 замовниками вказано позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 паспорт виготовлено станом на 19.08.2021.

У технічному паспорті міститься відмітка про проведене технічне обстеження об`єкта.

Так, за результатами технічного обстеження об`єкта: самочинно реконструйованого житлового будинку літ. А, житловою площею 59,8 кв.м, загальною площею 132, 2 кв.м, а саме житлова прибудова літ. А3 (2010 рік) - загальною та житловою площею 16,7 кв.м.; нежитлова прибудова літ. а2 (2010 рік) - загальною площею 30,9 кв.м, нежитлова прибудова літ. а4 (2010 рік) загальною площею 41,5 кв.м. та господарські будівлі: гараж літ.Р (1999 рік) площею забудови 18,1 кв.м, сарай літ. П (2014 рік) площею забудови 7,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. Дата затвердження технічного обстеження об`єкта - 19.08.2021.

Вказане відповідає матеріалам інвентарної справи за адресою: АДРЕСА_1 , наданої Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» та дослідженої судом, яка містить Технічні вичноки з обстеження індивідуальних 9садичних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт у період з 05.08.1992 по 09.04.2015 від 19.10.2020.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2021 позивач підтвердила реєстрацію права спільної сумісної власності 27.05.2021 на земельну ділянку за кадастровим номером :04:060:0014, площею 0,0569 га за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою реєстрації вказано рішення Миколаївської міської ради від 02.02.2021 № 3/140.

Із відповіді Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 24.06.2021 № 1550/22.03-06 вбачається, що із заявою про прийняття в експлуатацію об`єкту: «Прибудова до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж, сарай» позивачі звернулися до Управління 11.06.2021.

Але в прийнятті до експлуатації самочинного будівництва їм було відмовлено, так як самочинна реконструкція об`єкту була проведена позивачами за відсутності на той час зареєстрованого за ними права власності на земельну ділянку. Одночасно роз`яснено, що для введення в експлуатацію самочинного будівництва необхідно надати рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт.

При вирішенні спору суд виходить з наступного правового регулювання.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 наведеного Закону Управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом: надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), зокрема, виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів.

Повноваження щодо здійснення державного будівельного контролю на території міста Миколаєва покладені на відповідача згідно з Положенням про управління, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 08.07.2021 № 6/96 «Про внесення змін до рішення Миколаївської міської ради від 23.02.2017 № 16/32» про затвердження Положень про виконавчі органи Миколаївської міської ради», пунктом 3.1 якого передбачено, що основним завданням управління є, зокрема, приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію, зокрема, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів.

Відповідно до пункті 1, 2 розділу ІІІ Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністертсва регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.08.2018 за № 976/32428, (далі Порядок № 158) прийняття об`єкту до експлуатації здійснюється уповноваженим органом державного архітектурно-будівельного контролю на підставі поданих замовником документів, в тому числі, копії документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт.

Із матеріалів справи та пояснень позивача встановлено, що будівельні роботи були проведені без дозвільного документа до 09.04.2015 та за відсутності документа, який посвідчував право власності чи користування позивачів земельною ділянкою під домоволодінням, так як остання належала спадкодавцю на підставі договору на право будівництва будинку, посвідченого Другою миколаївською державною нотаріальною контрою 26.03.1954.

З наведених підстав Управління звернулося за відповідним роз`ясненням до Міністерства розвитку громад та територій України.

Міністерством було розглянуто звернення та надано відповідь від 18.06.2021 № 1675/22.01-15, в якій з посиланням на пункти 10, 17,18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750) роз`яснено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови його надійної та безпечної експлуатації за результатами технічного обстеження такого об`єкта. У зв`язку із цим, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Також роз`яснено, що прийняття остаточного рішення щодо реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації належить до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлено статтею 376 ЦК України.

Відповідно до вимог частин першої п`ятої стаття 376 ЦК України Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка надана була в користування попередньому власнику домоволодіння, спадкоємцями якого є позивачі, на підставі договору про на право будівництва будинку від 26.03.1954. 27.05.2021, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 02.02.2021 № 3/140, позивачі оформили право спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Будівництво об`єктів, право власності на які просять визнати позивачі, здійснено ними без дозвільного документа до 09.04.2015 та згідно висновку технічного обстеження вказані позивачем самочинно збудовані об`єкти згідно технічного обстеження від 19.08.2021 надійні та безпечні для експлуатації.

Також в ході судового розгляду не встановлено, що визнання права власності позивачів на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна порушують права інших осіб.

За таких обставин, враховуючи вимоги частин третьої, п`ятої статті 376 ЦК України суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про визнання права власності позивачів на об`єкти самочинного будівництва, що не порушує прав інших осіб, зокрема і територіально громади в інтересах якої діє Миколаївська міська рада, так як на підставі рішення останньої позивачі набули право спільної сумісної власності на земельну ділянку під домоволодінням та в досудовому порядку вони позбавлені можливості оформити своє право власності на спірне майно.

Доводи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про те, що управління є неналежним відповідачем, суд вважає безпідставними, так як прийняття остаточного рішення про реєстрацію готовність об`єкта до експлуатації належить до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю, про що вказано в і роз`ясненнях Міністерства розвитку громад та територій України, доданих до відзиву.

Щодо вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Миколаївське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за позивачами самочинно збудовані будівлі, позов в цій частині задоволенню не підлягає, так як Комунальне підприємство до участі у справі в якості відповідача позивачами залучено не було, а суд не вправі покладати обов`язок згідно рішення на таку особу. Крім того, позивачі не позбавлені при наявності рішення про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва в установленому законом порядку зареєструвати своє право власності.

Враховуючи, передбачений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності та не пред`явлення позивачами вимоги про розподіл судових витрат, відповідно розподіл судового збору суд не здійснює.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на самочинно реконструйований житловий будинок літ.А., житловою площею 59,8 кв.м, загальною площею 132, 2 кв.м, а саме: житлову прибудову літ. А3 (2010 рік), житловою площею 16, 7 кв.м.; нежитлова прибудова літ. а2 (2010 рік) - загальною площею 30,9 кв.м., нежитлова прибудова літ.а4 (2010 рік) загальною площею 41,5 кв.м. та господарські будівлі: гараж літ.Р (1999 рік) 18,1 кв.м, сарай літ. П (2014 рік), площею забудови 7,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду можу бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 48/8;

третя особа Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 22.

Повний текст судового рішення складено 14.06.2023.

Суддя І.В.Коваленко