КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/10355/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11108/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «РВС Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року, постановлену під головуванням судді Петришин Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» про визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати недійним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17 січня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстрований в реєстрі за № 24; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50699963 від 17 січня 2020 року, здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. (а.с. 3-12).

У травні 2023 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешти на земельні ділянки з кадастровими номерами:

- :02:010:0183 (площею 0,2213 га);

- :02:010:0184 (площею 0,1632 га);

- :02:010:0185 (площею 0,088 га);

- :02:010:0186 (площею 0,0813га);

- :02:010:0187 (площею 0,0443 га);

- :02:010:0188 (площею 0,0133 га);

- :02:010:0189 (площею 0,0064 га), власниками яких значиться АТ «РВС Банк» та земельні ділянки з кадастровими номерами:

- :02:010:0190 (площею 1,1608 га),

- :02:010:0181 (площею 1,0053 га),

- :02:010:0182 (площею 0,7535 га), які перебувають у власності ТОВ «БАВАРІЯ ЦЕНТР».

Заява мотивована тим, що 16 вересня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 761/4355/13-ц , яким позовні вимоги АКБ «Київ» задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 3 439 383,35 грн., яка виникла внаслідок не виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. На підставі вищезазначеного рішення, АКБ «Київ» отримано виконавчий лист № 761/4355/13-ц, та пред`явлено до виконання, відкрито виконавче провадження № 41460584 від 14 січня 2014 року Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві. У подальшому було замінено сторону у виконавчому провадженні з АКБ «Київ» на ПАТ АБ «Укргазбанк».

24 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. на підставі виконавчого листа № 761/4355/13-ц відкрито виконавче провадження № 60143836 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 84 від 20 вересня 2007 року у розмірі 3 439 383,35 грн., передані на реалізацію земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0004, :02:009:0042, :02:010:0026 (придбана через електронні торги), відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 09 грудня 2019 року № 451955, сформованими ДП «СЕТАМ», в Системі електронних торгів арештованого майна (лот № 389942) здійснено продаж земельної ділянки з кадастровими номером: 322186400:02:010:0026 шляхом його реалізації в електронній формі, переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_1 . Згідно акту про проведені електронні торги від 12 грудня 2019 року (ВП № 60143836), складеним приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М., при примусовому виконанні стягнення за виконавчим листом № 761/4355/13-ц проведено реалізацію відповідно до ст. 61 «Про виконавче провадження» земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0026 загальною площею 0,7500 га за адресою: Київська обл., Броварський район, Погребська с/рада, позивача ОСОБА_1 визнано переможцем електронних торгів, вказаний акт є підставою для оформлення права власності на зазначене майно.

Отримавши акти про проведені електронні торги, ОСОБА_1 не зміг зареєструвати купівлю-продаж земельної ділянки з кадастровим номером 322186400:02:010:0026, так як при зверненні до приватного нотаріуса Єлістратової С. 18 січня 2020 року, остання повідомила, що вказана земельна ділянка вже значиться за іншим власником. Підставою прийняття рішень щодо перереєстрації права власності на земельні ділянки за АТ «РВС БАНК» були договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (договором застави), серія та номер: 24, виданий 17 січня 2020 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І.В. та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 25, виданий 17 січня 2020 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І.В.

Договір іпотеки, предметом якого могли бути спірні земельні ділянки між ОСОБА_2 та АТ «РВС БАНК» або третіми особами не укладався, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також спростовуються змістом: договору № 5- 06/170 застави майнових прав від 2 листопада 2006 року; договору про відступлення права вимоги № 14/11-2019 від 14 листопада 2019 року та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором № 17/01/2020-1 від 17 січня 2020 року. Приймаючи до уваги те, що фактична реєстрація іпотеки була неможливою, оскільки станом на 17 січня 2020 року вже були наявні обтяження (арешти) на земельні ділянки, рішення прийнятті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. є протиправними та прийнятими з грубим порушенням норм чинного законодавства України.

Позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 322186400:02:010:0026, право власності на яку набуте на підставі прилюдних торгів, а отже є добросовісним набувачем. З огляду на те, що позовними вимогами у справі є визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним та скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, документально підтверджені та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач в особі АТ «РВС Банк» зловживаючи своїми правами, будучи достовірно обізнаним про предмет вказаного спору, фактично здійснив рейдерське захоплення земельної ділянки з кадастровим номером 322186400:02:010:0026, умисно штучно здійснив зміну інформації про кадастровий номер земельної ділянки, шляхом об`єднання з іншими ділянками (всього дев`ять) під кадастровим номером :02:010:0156, а потім здійснив їх поділ на десять інших земельних ділянок з присвоєнням нових кадастрових номерів, при цьому частини земельної ділянки з кадастровим номером 322186400:02:010:0026 увійшли до складу всіх десяти земельних ділянок.

Так, згідно відповіді Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Києві та Київській області №751 /19-23 від 11 травня 2023 року здійснено поділ на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :02:010:0190, :02:010:0181, :02:010:0182, :02:010:0183, :02:010:0184, :02:010:0185, :02:010:0186, :02:010:0187, :02:010:0188, :02:010:0189.

Згідно інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» право власності на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :02:010:0190 (площею 1,1608 га), :02:010:0181 (площею 1,0053 га), :02:010:0182 (площею 0,7535 га) відчужено АТ «РВС Банк» на користь ТОВ «БАВАРІЯ ЦЕНТР» на підставі договорів купівлі-продажу № 657, № 655, № 656, виданих 30 березня 2023 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О., при цьому уклавши іпотечний договір № 662 від 30 березня 2023 року.

Власником інших земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :02:010:0183 (площею0,2213 га); :02:010:0184 (площею 0,1632 га); :02:010:0185 (площею 0,088 га); :02:010:0186 (площею 0,0813га); :02:010:0187 (площею 0,0443 га); :02:010:0188 (площею 0,0133 га); :02:010:0189 (площею 0,0064 га) є АТ «РВС Банк».

За вищезазначених обставин, позивач вважає, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором та скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення порушених прав та інтересів позивача, тобто є заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та третіх осіб від недобросовісних дій із боку відповідача, враховуючи що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову (а.с. 130-136).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково. Накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами, які належать АТ «РВС Банк»: :02:010:0183 (площею 0,2213 га); :02:010:0184 (площею 0,1632 га); :02:010:0185 (площею 0,088 га); :02:010:0186 (площею 0,0813га); :02:010:0187 (площею 0,0443 га); :02:010:0188 (площею 0,0133 га); :02:010:0189 (площею 0,0064 га) (а.с. 157-161).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 01 червня 2023 року представник АТ «РВС Банк» - адвокат Антоненко А.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю (а.с. 165-185).

На обґрунтування скарги зазначав, що предметом позову у цій справі є визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (позовна заява немайнового характеру). В той же час оскаржуваною ухвалою було застосовано заходи забезпечення позову майнового характеру. Вважає, що рішення суду за наслідками розгляду вимог позовної заяви не підлягатиме виконанню. Тому захід забезпечення позову у вигляді арешту земельних ділянок не є співмірними із заявленими позовними вимогами. Вважає, що відсутній будь-який зв`язок між застосованим видом забезпечення позову і предметом позовної заяви.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Васюк М.М. подав відзив в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (а.с. 212-219).

У судовому засіданні представник АТ «РВС Банк» - адвокат Антоненко А.В. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Позивач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Васюк М.М., представник третьої особи ПАТ Акціонерний Банк «Укргазбанк» - Шевчук О.Ю. заперечували проти доводів скарги і просили її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про розгляд справи апеляційним судом були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення приватного нотаріуса КМНО Тверської І.В. повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною нею адресою, заяви про зміну адреси місця перебування (знаходження) від вказаної особи до суду не надходили (а.с. 196-206).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом заявлених вимог є визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 09 грудня 2019 року № 451955 здійснено продаж земельної ділянки з кадастровими номером: :02:010:0026, загальною площею 0,7500 га за адресою: Київська обл., Броварський район, Погребська с/рада, переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_1 (а.с. 31).

Отримавши акти про проведені електронні торги, ОСОБА_1 не зміг зареєструвати купівлю-продаж земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0026, так як при зверненні до приватного нотаріуса Єлістратової С. 18 січня 2020 року, остання повідомила, що вказана земельна ділянка вже значиться за іншим власником.

Так, 17 січня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» та АТ «РВС БАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги № 17/01/2020-1, за умовами якого до нового кредитора АТ «РВС БАНК» перейшло право вимоги за кредитними договорами, договорами застави, зазначеними в Додатку № 1, які укладені між ПАТ АКБ «Київ» та ОСОБА_2 , зокрема, за кредитним договором № 127 від 02 листопада 2006 року (а.с. 19-20, 26-29).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 127 від 02 листопада 2006 року уклав з ПАТ АКБ «Київ» договір застави майнових прав № 5-06/170 від 02 листопада 2006 року (а.с. 21-22).

Згідно нотаріально завіреної заяви АТ «РВС БАНК» є власником земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0026, площею 0,75 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, право власності на яку зареєстровано на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя № 25, посвідчений 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. (а.с. 100-107).

Згідно відповіді Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Києві та Київській області №751 /19-23 від 11 травня 2023 року земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0026 було об`єднано поряд з іншими в земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0156. Здійснено поділ земельної ділянки :02:010:0190 на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :02:010:0181, :02:010:0182, :02:010:0183, :02:010:0184, :02:010:0185, :02:010:0186, :02:010:0187, :02:010:0188, :02:010:0189 (а.с. 116, 140).

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що між сторонами виник спір щодо спірної земельної ділянки, яку відповідач АТ «РВС БАНК» поділив та може незаконно відчужити, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20).

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 березня 2023 року у справі № 907/269/22, від 04 квітня 2023 року у справі № 907/268/22, від 04 квітня 2023 року у справі № 915/577/22.

При цьому, із вищевказаної відповіді Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Києві та Київській області №751 /19-23 від 11 травня 2023 року не вбачається, і у справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що земельна ділянка право на яку оспорював позивач (з кадастровим номером :02:010:0026), була поділена (виділена) та (або) об`єднана у земельну ділянку (ділянки) на які судом першої інстанції був накладений арешт :02:010:0183 (площею 0,2213 га); :02:010:0184 (площею 0,1632 га); :02:010:0185 (площею 0,088 га); :02:010:0186 (площею 0,0813га); :02:010:0187 (площею 0,0443 га); :02:010:0188 (площею 0,0133 га); :02:010:0189 (площею 0,0064 га)) (а.с. 116,140).

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 просив визнати недійним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17 січня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстрований в реєстрі за № 24; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50699963 від 17 січня 2020 року, здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. (а.с. 3-12).

За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за індексним номером: 50699963 від 17 січня 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. здійснено реєстрацію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень із зазначенням підстав для такої державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 32616497, виданий 06.10.2017, видавник: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. (а.с. 17-18).

Позовних вимог щодо витребування земельної ділянки позивач не заявляв.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що коли позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вимоги про визнання недійним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором полягають у констатації цього факту, і таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню у подальшому. Крім того, скасування рішення про державну реєстрацію прав має наслідком припинення відповідних прав та повернення у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, тому таке судове рішення не призведе до набуття позивачем права власності на нерухоме майно. За вказаних обставин, вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки не ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду по цій справі.

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору (такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 14.02.2020 у справі № 916/2278/19, від 26.11.2020 у справі № 911/949/20, від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20, від 20.09.2022 у справі № 916/307/22, від 03.03.2023 у справі № 907/269/22, від 04.04.2023 у справі № 907/268/22, від 04.04.2023 у справі № 915/577/22).

Проте, суд першої інстанції задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належним чином не мотивував таке судове рішення, й не врахував, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно не узгоджується з предметом та підставами позову; позовні вимоги у цій справі не стосуються безпосередньо повернення чи витребування майна на користь позивача, тобто не мають майнового характеру, за наявності яких суд міг би забезпечити позов шляхом накладення арешту на відповідне майно; накладення арешту на нерухоме майно не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами немайнового характеру.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала про накладення арешту на нерухоме майно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «РВС Банк» - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, та постановити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами, які належать Акціонерному товариству «РВС Банк»:

- :02:010:0183 (площею0,2213 га);

- :02:010:0184 (площею 0,1632 га);

- :02:010:0185 (площею 0,088 га);

- :02:010:0186 (площею 0,0813га);

- :02:010:0187 (площею 0,0443 га);

- :02:010:0188 (площею 0,0133 га);

- :02:010:0189 (площею 0,0064 га).

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 14 вересня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова