Справа № 569/7612/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Баланович М.О.,

з участю представників скаржника Олексійчук Л.С., ОСОБА_1

представників заінтересованої особи Іщук Н.В., Бабич Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_3 звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність начальника відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), просить 1. зобов"язати начальника відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати ухвалу Рівненського міського суду від 09 грудня 2008 року, ухвалу Рівненського міського суду від 01 березня 2010 року, ухвалу Рівненського міського суду від 09 червня 2010 року. 2. Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 23.11.2009, реєстраційний номер обтяження 9406653; постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 14.12.2009, реєстраційний номер обтяження 9530061; постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 10.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9530316; постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 10.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9530384.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, представник заявника вказує, що ОСОБА_2 є власником торгового комплексу, адреса: АДРЕСА_1 .

Інформаційною довідкою №277219114 від 29.09.2021 р. Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено, що майно ОСОБА_2 перебуває під арештом, на підставі Ухвали Рівненського міського суду б/н від 21.03.2007, суддя Ковальов І.М., реєстраційний номер обтяження 4674055; Ухвали Рівненського міського суду 2-3846/10 від 01.02.2010, суддя Головчак М.М., реєстраційний номер обтяження 9481506; Ухвали Рівненського міського суду 2-2674/08 від 11.12.2008, суддя Бердій М.А., реєстраційний номер обтяження 83009370. Також майно ОСОБА_2 перебуває під арештом, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 23.11.2009, реєстраційний номер обтяження 9406653; постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 14.12.2009, реєстраційний номер обтяження 9530061; постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 10.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9530316; постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 10.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9530384.

На звернення до державної виконавчої служби заявник отримав відповідь, що згідно з інформацією АСВП на виконанні у відділі відсутні зареєстровані виконавчі провадження щодо виконання ухвал про забезпечення позову, якими накладено арешт на майно за адресоюа: АДРЕСА_1 . Водночас повідомляють, про неможливість ідентифікації виконавчого провадження, якому були винесені постанови відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції.Підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Представники заінтересованої особи Іщук Н.В., Бабич Т.О. в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог скарги, з підстав зазначених у відзиві.

Вислухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Інформаційною довідкою №277219114 від 29.09.2021 р. Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено, що майно ОСОБА_2 перебуває під арештом, на підставі Ухвали Рівненського міського суду б/н від 21.03.2007, суддя Ковальов І.М., реєстраційний номер обтяження 4674055; Ухвали Рівненського міського суду 2-3846/10 від 01.02.2010, суддя Головчак М.М., реєстраційний номер обтяження 9481506; Ухвали Рівненського міського суду 2-2674/08 від 11.12.2008, суддя Бердій М.А., реєстраційний номер обтяження 83009370. Також майно ОСОБА_2 перебуває під арештом, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 23.11.2009, реєстраційний номер обтяження 9406653; постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 14.12.2009, реєстраційний номер обтяження 9530061; постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 10.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9530316; постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції б/н від 10.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9530384.

Листом №97382 від 19.04.2023, Рівненський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) інформовано що згідно з інформацією АСВП на виконанні у відділі відсутні зареєстровані виконавчі провадження щодо виконання ухвал про забезпечення позову, якими накладено арешт на майно за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас повідомляють, про неможливість ідентифікації виконавчого провадження, якому були винесені постанови відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції. Щодо зняття арешту з майна повідомлено, що підстав для зняття арешту з майна не має.

Стаття 6 Конституції Українивизначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цієюКонституцієюмежах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Оскільки правовідносини пов`язані з оскарженням дій державного виконавця за період 2010 року, до спірних правовідносин слід застосовуватиЗакон України «Про виконавче провадження» №606-XIVв редакції від 21 квітня 1999 року.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб)це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗаконута інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно достатті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно достатті 447 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті19, частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, порушено їхні права чи свободи.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року: «Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом положеньст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду заявник просить зобов"язати начальника відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати ухвалу Рівненського міського суду від 09 грудня 2008 року, ухвалу Рівненського міського суду від 01 березня 2010 року, ухвалу Рівненського міського суду від 09 червня 2010 року, при цьому заявник не вказує номер справи. Крім того у судовому засіданні представник пояснив, що державний реєстратор у усному порядку відмовив у виконанні вказаних ухвал суду.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із загального обсягу доказів, які долученодо скарги, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги у частині зобов"язання начальника відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати ухвалу Рівненського міського суду від 09 грудня 2008 року, ухвалу Рівненського міського суду від 01 березня 2010 року, ухвалу Рівненського міського суду від 09 червня 2010 року.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Право на звернення зі скаргою до суду в рамках виконання судового рішення у цивільній справі регламентовано ст. 447 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Відповідно до ч.ч.1,2ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт намайно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арештмайна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визанчено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

За даними автоматизованої системи виконавчого провадження, відомості про виконавче провадження №19791674 відсутні.

В судовому засіданні представники відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ствердили, що будь-яких виконавчих проваджень, де скаржник є стороною (боржником), на виконанні у Рівненському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) не має.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного суд вважає, що порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.353,354,441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Зобов`язати відділ ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі постанови б/н від 23.11.2009, об"єкт обтяження: магазин, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9406653 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі постанови б/н від 14.12.2009, об"єкт обтяження: магазин, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9530061 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі постанови б/н від 10.02.2010, об"єкт обтяження: магазин, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9530316 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі постанови б/н від 10.02.2010, об"єкт обтяження: магазин, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9530384 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 12.06.2023.

Суддя І.О. Гордійчук