Провадження № 2-з/359/51/2023
Справа № 359/5528/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

08.06.2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена заява, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2023 розподілена на суддю Семенюту О.Ю.

За змістом заяви, заявник просить суд: - зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. №3606 від 07.12.2021 року, що здійснюється в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області (м.Ірпінь) Микитин О.С., до розгляду цивільної справи по суті та набранням чинності судового рішення; - скасувати арешт з банківської карти (для виплат) в AT КБ "Приват Банк, виданої на його ім"я.

В обгрунтовання заяви зазначив, що 07 червня 2023 року, через додаток «Дія» заявнику стало відомо про накладення арешту на його банківський рахунок, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 3606 від 07 грудня 2021 року. Відповідно вказаного виконавчого напису з заявника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "К9" стягнуто заборгованість за період з 12.04.21 по 01.11.2021, яка складає 9070,00 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6020,00 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 50,00 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Вважає, що виконавчий напис № 3606 від 07.12.2021 року, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому має намір звернутися до суду за захистом свого права із позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. Зазначає, що забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів його доходів та усуне перешкоди у користуванні його майном, оскільки на даний час приватним виконавцем накладено арешт на його рахунок на якому отримує заробітну плату. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. № 3606 від 07.12.2021, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення його прав. Також вказує, що у разі задоволення позовних вимог, буде істотно ускладнено виконання рішення суду у справі за його позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивченням заяви про забезпечення позову встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню, враховуючи наступне.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з положеннями п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, всупереч ч.6 ст. 151 ЦПК України до поданої заяви про забезпечення позову не додано документів, на підтвердження сплати судового збору.

ОСОБА_1 у поданій ним заяві зазначає про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору згідно з п.п.12,13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як він є військовослужбовцем та учасником бойових дій. На підтвердження чого надав до суду копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 12 грудня 2016 року(про наявність статусу учасника бойових дій), довідки Військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2022 № 400 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2022 № 11 (про перебування на військовій службі).

Водночас згідно з п.12. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Зміст заявлених заявником вимог про забезпечення позову свідчить, що вони не пов`язані з виконанням заявником військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків. Оскільки справа не пов`язана з порушенням прав позивача як військовослужбовця, та ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Наведене відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 640/7310/19 (провадження № 11-905заі19).

Згідно із п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «…відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII…».

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Відповідно до ч. 9. ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вище викладене, заяву слід повернути, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Семенюта