Провадження № 2/686/63/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» про стягнення завданих збитків в розмірі 358169 грн., а саме: реальних збитків в розмірі 20169 грн., упущеної вигоди в розмірі 288000 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн., посилаючись на те, що він є власником блоку гаражів № НОМЕР_1 (гаражі за №№ НОМЕР_2 ), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач протиправно користується його майном.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на відсутність судового рішення про тотожність гаражів за №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та гаражного блоку № НОМЕР_1 , який знаходиться за цією ж адресою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» є власником гаражів за №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 є власником майна, яке складається з блоку №2 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв.м., та яке знаходиться за цією ж адресою, що підтверджується свідоцтвом приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. від 9 листопада 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 386 ч. 3 ЦК Українивласник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Як з`ясовано судом, право власності ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» на гаражі за №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в судовому порядку ніким не оспорюється. Також, в судовому порядку не встановлено тотожність гаражів за №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та гаражного блоку № НОМЕР_1 , який знаходиться за цією ж адресою.

Крім того, ні позивач, ні його представник не довели заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, реальних збитків та упущеної вигоди внаслідок неправомірних дій ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд»

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 317 ч. 1, 321 ч. 1, 386 ч. 3, 392, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) до приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» (29000, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109, ідентифікаційний код в ) про стягнення завданих збитків в розмірі 358169 грн., а саме: реальних збитків в розмірі 20169 грн., упущеної вигоди в розмірі 288000 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн., відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судд

05.06.2023