ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 212/10457/21

провадження № 22-ц/803/1452/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Капітел»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/10457/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Капітел», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання правочинів недійсними,

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс»,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року (суддя Дехта Р.В.), ухваленого в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 03 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в період знаходження позивача за кордоном у Республіці Польща, а саме, 13 та 14 березня 2021 року на території України на його ім`я було оформлено вісім кредитів, загальна сума заборгованості за якими 21 червня 2021 року становить 87 929,44 грн. Вважав, що дані кредити були оформлені злочинним шляхом на його ім`я.

Просив визнати недійсними: кредит № 1679547 від 14.03.2021 року, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 ; кредит № 2091087 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Глобал Кредит» та ОСОБА_1 ; кредит № 397 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 ; кредит № 0648-0349 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 ; кредит № ЛЛ-01093683 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Лайм Кепітел» та ОСОБА_1 ; кредит № 1289661-А від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Фінфорс» та ОСОБА_1 ; кредит № ID-6922863 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Інстафінанс» та ОСОБА_1 ; кредит № 411787373 від 14.03.2021 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Також просив стягнути солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу у справі в розмірі 16 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано недійсним кредитний договір №1679547 від 14.03.2021 року, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним кредитний договір №2091087 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Глобал Кредит» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним кредитний договір № 397 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним кредитний договір №0648-0349 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним кредитний договір № ЛЛ-01093683 від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним кредитний договір № 1289661-А від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «Фінфорс» та ОСОБА_1 ; визнано недійсним кредитний договір № ID-6922863 (вн. № ID3825175) від 13.03.2021 року, укладений між ТОВ «ІнстаФінанс» та ОСОБА_1 . Визнано недійсним кредитний договір № 411787373 (397df951-b678-4107-8a69-4595b29c9eda) від 14.03.2021 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Судове рішення мотивоване тим, що вищевказані договори позики за допомогою електронного підпису позивачем не підписувалися. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі з обов`язковим наданням клієнту примірника договору про надання фінансових послуг, при цьому обов`язок доведення того, що примірник договору (змін до договору) був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 січня 2023 року з відповідачів на користь позивача стягнуто витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2 112,50 грн та судовий збір у сумі 908,00 грн з кожного.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

ТОВ «Лінеура Україна» в апеляційній скарзі посилається на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати в частині вимог до ТОВ «Лінеура Україна» та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

ТОВ «Фінфорс» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним кредитного договору № 1289661-А від 13.03.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінфорс» таОСОБА_1 , скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Фінфорс».

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним кредитного договору № 411787373 від 14.03.2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору недійсним залишити без задоволення.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про визнання недійсним кредитного договору № 0648-0349 від 13 березня 2021 року в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСІБ, ЯКІ ПОДАЛИ АПЕЛЯЦІЙНІ СКАРГИ

Апеляційна скарга ТОВ «Лінеура Україна» мотивована тим, відповідач не був повідомлений про призначене судове засідання в порядку спрощенного позовного провадження. Судом не враховано, що грошові кошти перераховувались на платіжну картку ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк», що підтверджується випискою банку. Грошові кошти він отримав та міг розпорядитись ними на власний розсуд. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що документи, на які оформлено договір, були позивачем втрачені, викрадені тощо, тобто на момент оформлення договору вибули з його володіння. Товариство здійснило ідентифікацію позивача, провело оцінку достовірності наданої інформації за допомогою спеціальної багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. Окрім того, верифікація клієнта була здійснена за допомогою державної системи віддаленої ідентифікації НБУ - BankID (протокол 13.03.2021 21:54), а також на підставі інформації, що отримана Товариством 13.03.2021 року о 21:50 від бюро кредитних історій (Українське бюро кредитних історій та міжнародне бюро кредитних історій). Вказаний в анкеті фінансовий телефонний номер та адреса реєстрації на дату укладення договору були достовірними та актуальними відповідно до офіційної інформації, яка міститься в системі BankID НБУ та в бюро кредитних історій. Перебування позивача за межами України не робить неможливим укладення договору в електронній формі через ІТС. Відтак, на думку скаржника, відсутні підстави вважати, що договір не був підписаний позивачем, а також, що був оформлений поза волею позивача та/або третіми особами, поки інше не встановлено, зокрема у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга ТОВ «Фінфорс» обґрунтована тим, що відповідачу не направлялись ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви, що підтверджено ухвалою суду від 29 грудня 20221 року. Зазначає, що кредитний договір № 289661-А від 13 березня 2021 року укладався не між ТОВ «Фінфорс» та ОСОБА_1 , а між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 19 травня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 3, за яким ТОВ «Фінфорс» придбало право грошової вимоги за кредитним договором, який був укладений між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем. В свою чергу, кредитні кошти були надані позивачу на зазначений ним картковий рахунок, за допомогою сервісу LiqPay АТ КБ «ПриватБанк», кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а у позивача, як сторони кредитного договору, виникли зобов`язання щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів та виконання інших обов`язків, передбачених кредитним договором. Роздруківка транзакцій від 26.06.2021 року АТ «Альфа-Банк» за рахунком № НОМЕР_1 , на яку посилається суд першої інстанції, жодним чином не може спростовувати факт перерахування кредитних коштів позивача на платіжну картку НОМЕР_2 , що підтверджується належними доказами. Відповідач також не погоджується з висновком суду стосовно того, що позивачем не підписувалися договори позики за допомогою електронного підпису. Так, спірний кредитний договір було підписано зі сторони позивача електронним підписом одноразовим ідентифікатором f49127, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства України. Ідентифікація позивача відбувалася за допомогою державної системи віддаленої ідентифікації НБУ. Щодо перебування позивача за кордоном та реєстрації номеру телефону вказує, що укладення кредитного договору відбувалося дистанційно на веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» з подальшим перерахуванням кредитних коштів на платіжну карту, в зв`язку з чим для укладення кредитного договору у позивача не було необхідності перебувати на території України. Знеособлене надання телекомунікаційних послуг абонентському номеру НОМЕР_3 ПрАТ «Київстар» жодним чином не спростовує можливості продовження використання цього номеру позивачем після 05.03.2021 року в своїх інтересах, в тому числі для використання його як контактного для укладення кредитних договорів. Зокрема, факт проходження позивачем ідентифікації прямо вказує на те, що позивач особисто використовував цей номер для укладення кредитного договору.

Апеляційна скарга ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права обґрунтована тим, що з моменту відкриття провадження у справі відповідач зверталось до суду з заявами про отримання копії позовної заяви у справі за № 42207 від 13.12.2021 року, № 42790 від 06.01.2022 року, № 43295 від 21.02.2022 року, однак суд проігнорував такі заяви та не надіслав копію позовної заяви. Щодо перерахування кредитних коштів зазначає, що кошти, отримані на підставі кредитного договору в сумі 12 000,00 грн були зараховані на карту позивача НОМЕР_4 , яка була відкрита в АльфаБанку . Даний факт підтвердив і АТ «АльфаБанк» у своїй відповіді, яка надана до даної апеляційної скарги. Стосовно виїзду позивача за кордон та факту реєстрації номеру телефону вказує, що факт отримання кредиту у відповідача відбувається виключно в онлайн форматі. Тому для отримання кредиту клієнт не звертається у відділення та не підписує паперові документи. Клієнту для отримання кредиту достатньо мати доступ до інтернету та пройти факт верифікації. Відповідно, перебуваючи в іншій країні, позивач міг отримати кредитні кошти у відповідача. Крім того, позивач пройшов BankID за допомогою своєї банківської карти в АльфаБанку та має інформацію в Бюро кредитних історій. Тому факт перебування громадянина України за кордоном не забороняє йому технічно отримання коштів на сайті відповідача.

Апеляційна скарга ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мотивована тим, що відповідач не отримував копії позовної заяви. Крім того, між сторонами укладено договір відповідно до вимог законодавства, а відтак твердження суду про не укладення договору між сторонами не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи та судовою практикою. Так, позивачем було використано систему BankID НБУ. Без введення ОСОБА_1 логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де він обслуговується), які відомі виключно позивачу у справі, здійснення його верифікації, передання ним та отримання відповідачем персональних даних від позивача з метою укладення договору є неможливим. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів щодо протиправних дій третіх осіб у відношенні позивача та незаконним заволодінням персональними даними ОСОБА_1 , а відтак твердження позивача про відсутність факту звернення, передачі персональних даних відповідача з метою укладення договору є безпідставними. Ідентифікація позивача здійснена у встановленому законом порядку, останнім було зазначено контактний номер телефону та матеріали справи не містять належних доказів щодо протиправного заволодіння даним номером телефону позивача. Отже, належна ідентифікація позивача, належність рахунку позивачу, на які було перераховано грошові кошти, підтверджують саме обставини щодо укладення договору саме ОСОБА_1 з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відсутності підстав щодо визнання його недійсним.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиви на апеляційні скарги від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ТОВ «Лінеура Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Глобал Кредит» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином .

Представник ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Лайм Капітел» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Інстафінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до роздруківки Бюро кредитних історій на позивача оформлено вісім кредитів, загальна сума заборгованості за якими 21.06.2021 року становить 87 929, 44 гривень, а саме: кредит № 1679547 від 14.03.2021 року, ТОВ «Лінеура Україна», поточна сума заборгованості 576,20, сума кредиту 200,00 грн; кредит № 2091087 від 13.03.2021 року, ТОВ «Глобал Кредит», поточна сума заборгованості 4 448,00, сума кредиту 1600 грн; кредит № 397 від 13.03.2021 року, ТОВ «Служба миттєвого кредитування», поточна сума заборгованості 13 476,00, сума кредиту 3 000,00 грн; кредит № 0648-0349 від 13.03.2021 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс», поточна сума заборгованості 28 400, сума кредиту 10 000,00 грн; кредит № ЛЛ-01093683 від 13.03.2021 року, ТОВ «Лайм Кепітел», поточна сума заборгованості 4 538,28, сума кредиту 1 400,00 грн; кредит № 1289661-А від 13.03.2021 року, ТОВ «Фінфорс», поточна сума заборгованості 9 480,00 грн, сума кредиту 4 000,00 грн; кредит № ID-6922863 (вн. № ID3825175) від 13.03.2021 року, ТОВ «Інстафінанс», поточна сума заборгованості 3 902,00 грн, сума кредиту 3 902, 00 грн; кредит № 411787373 (397df951-b678-4107-8a69-4595b29c9eda) від 14.03.2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» поточна сума заборгованості 23 109,00 грн, сума кредиту 12 000, 00 грн.

Всі вісім кредитів з простроченою заборгованістю були оформлені 13 та 14 березня 2021 року.

Заповнення заявок здійснювалося на офіційних сайтах товариств, підтвердження отримання кредитів здійснювалось за допомогою надсилання SMS-повідомлень на номер вказаний у заявці +3 8096-558-58-16, примірник договору надсилався на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти були перераховані на карту Альфа банку № НОМЕР_5 .

Відповідно листа ПрАТ «Київстар» вих. №1083791/03/03/02 від 05.08.2021 року абонентський номер НОМЕР_3 дійсно обслуговувався за контрактом і був закріплений згідно умов письмового договору за громадянином ОСОБА_1 у період з 04.09.2015 року по 02.11.2020 року, 05.03.2021 року номер був проданий у магазині «Київстар» за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.11.2020 року даний номер телефону за громадянином ОСОБА_1 не зареєстрований.

Позивач мав картку Альфа банка, строк дії якої закінчився у 2019 році, електронного кабінету цього банку Позивач немає, за перевипуском карти не звертався.

22.06.2021 року Альфа-банком було надано роздруківку транзакцій за цією карткою за період з 01.03.2021 року по 22.06.2021 року, всі транзакції за цією карткою починаються з 13.03.2021 року, останні транзакції 27.03.2021 року після виведення всіх кредитних коштів, картку «Дохідний сейф», на яку були отримані кредитні кошти можна оформити он-лайн за допомогою електронного додатку маючи у Альфа банку відкритий рахунок.

Адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Лайм капітел» також у відповідях зазначили IP-адреси з яких було подано он-лайн заявки на отримання кредиту, 128.124.48.105 та 128.124.189.252 відповідно.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин кордону України громадянин ОСОБА_1 виїхав з території України 23.02.2019 року. Наступний перетин кордону у напряму В`ЇЗДУ відбувся 19.06.2021 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційні скарги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінфорс» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

А тому колегія суддів не перевіряє рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Глобал Кредит», ТОВ «Служба миттєвого кредитування», ТОВ «Лайм Капітел» та ТОВ «Інстафінанс».

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спірні договори позики за допомогою електронного підпису позивачем не підписувалися. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі з обов`язковим наданням клієнту примірника договору про надання фінансових послуг, при цьому обов`язок доведення того, що примірник договору (змін до договору) був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо з наступних підстав. Крім того, суд першої інстанції ухвалив рішення відносно ТОВ «Фінфорс» без належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

За частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адресу відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Встановлено, що справу розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Разом з тим, матеріали справи містять конверт з судової повісткою, які суд направляв на адресу ТОВ «Фінфорс», але конверт був повернутий з відміткою « за закінченням терміну зберігання», що не свідчить про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не розкриває суті причини неможливості вручення адресату відповідного рекомендованого листа.

Так, 01 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 0818/9696/2012, провадження № 61-16706св19 вказав, що надіслана судом судова повістка про розгляд справи, адресована стороні, повернулася до суду з відповідною відміткою поштової установи про неможливість вручення поштового відправлення з зазначених підстав, а саме: «за закінченням терміну зберігання», а отже це є не належним доказом інформування сторони про час і місце розгляду справи.

Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц (26 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 617/1674/13-ц, провадження № 61-32002св18).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ТОВ «Фінфорс» щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що на підставі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення в частині позовних вимог до ТОВ «Фінфорс» з ухваленням нового рішення у справі по суті позовних вимог.

Разом з тим, апеляційний суд не приймає до уваги посилання ТОВ «Лінеура Україна» про неповідомлення про призначене судове засідання, оскільки в матеріалах справи наявний конверт, адресований ТОВ «Лінеура Україна» на адресу, зазначену самим Товариством, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В свою чергу, відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про судове засідання, призначене на 28 вересня 2022 року були повідомлені судом першої інстанції належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Отже, доводи апеляційних скарг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Лінеура Україна» щодо порушенням судом норм процесуального права, в розумінні чинного процесуального законодавства, не містять обов`язкових підстав для скасування судового рішення через процесуальні порушення.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Частина перша статті 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожний електронний правочин вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Висновок суду першої інстанції, що позивач не підписував спірні договори за допомогою електронного підпису, зроблений судом на припущеннях без урахування всіх наявних в матеріалах справи доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно відповіді на адвокатський запит - ПРАТ «Киівстар», абонентський номер НОМЕР_3 у період з 04.09.2015 року по 02.11.2020 року обслуговувався відповідно до умов письмового договору з контрактним абонентом ОСОБА_1 , після чого з 05.03.2021 року, в магазині «Киівстар» в м. Кривий ріг, номер був підключений та обслуговується відповідно до публічного договору, телекомунікаційні послуги за яким надаються знеособлене ( анонімно), але це не спростовує можливості продовження використання цього абонентського номеру самим ОСОБА_1 після 05.03.2021 року в своїх інтересах.

Тобто, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що телефонний номер з використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором кредитних договорів не належить йому.

Крім того, грошові кошти, за спірними договорами, укладеними позивачем з ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Укр Кредит Фінанс», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перераховувались на платіжну картку клієнта ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк», що підтвердженого відповідною випискою банка.

Також позивачем на надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що документи (паспорт Громадянина України), якій використовувався при укладанні кредитних договорів, були позивачем втрачені або викрадені у нього.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання позивача, як на підставу для визнання недійсними договорів, того, що в період оформлення на його ім`я кредитів, 13 і 14 березня 2021 року, він знаходився за межами України. З огляду на те, що спірні договори були укладені в онлайн форматі, позивач міг їх укласти й перебуваючи за кордоном.

Без введення ОСОБА_1 логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де він обслуговується), які відомі виключно позивачу у справі, здійснення його верифікації, передання ним та отримання відповідачем персональних даних від позивача з метою укладення договору, є неможливим. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів щодо протиправних дій третіх осіб у відношенні позивача та незаконним заволодінням його персональними даними, а відтак твердження позивача про відсутність факту звернення, передачі персональних даних з метою укладення договору є безпідставними. Ідентифікація позивача здійснена у встановленому законом порядку, останнім було зазначено контактний номер телефону, матеріали справи не містять належних доказів щодо протиправного заволодіння даним номером телефону третіми особами. Отже, належна ідентифікація, надходження грошей на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , свідчать про укладення спірних договорів з ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Лінеура України», ТОВ «Укр Кредит Фінанс» саме ОСОБА_1 , тому підстави для визнання цих договорів недійсними відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 не звертався до правоохоронних органів з повідомленням про викрадення його мобільного телефону та кредитних карток АТ «Альфа-Банк», а також не повідомляв Банк про незаконний рух коштів на його рахунку чи використання коштів іншими особами.

В даній справі існування кредитних правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підтверджується фактичними діями з боку позичальника, а не лише самими правовими аргументами, на які робив посилання позивач, оскільки згідно з випискою Банку кошти в обумовленому в договорах розмірі надійшли на належний позичальнику рахунок та останній маючи нагоду за умовами договорів і за відсутності жодних перешкод не повернув кошти на відповідні рахунки товариств.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитні договори ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Укр Кредит Фінанс», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладені сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та зазначені у них умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірні договори укладались від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення та перерахування кредитних коштів не на його рахунок, тому відсутні правові підстави для визнання спірних договорів недійсними.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), у постанові від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20( провадження № 61-16059св21), у постанові від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 ( провадження № 61-850св22).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання правочинів недійсними, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову задоволенні таких позовних вимог.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. З огляду на часткове скасування рішення суду першої інстанції від 28 вересня 2022 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 січня 2023 року втрачає силу, а тому підлягає скасуванню в частині стягнення з ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а також в частині стягнення з ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в дохід держави судового збору.

Вищезазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 квітня 2018 року у справі № 923/631/15.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінфорс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а позивача в даній справі звільнено від сплати судового збору, відповідача за рахунок держави підлягає відшкодуванню судовий збір у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання правочинів недійсними, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання правочинів недійсними, відмовити.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 січня 2023 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а також в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» в дохід держави судового збору, скасувати.

Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Товариству з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» за рахунок держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, по 1 362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.

Головуючий О.О. Тимченко