Справа № 555/1695/23
Номер провадження 2-н/555/137/23
У Х В А Л А

іменем України

"16" серпня 2023 р.

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Старовецька Ю.В., розглянувши в м.Березне заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

15.08.2023 року заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі свого батька, ОСОБА_2 аліментів (у частині доходу) на власне утримання.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 47 ЦПК України визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває цивільної процесуальної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Цивільної процесуальної дієздатності набуває також неповнолітня особа, якій у порядку, встановленому цим Кодексом, надано повну цивільну дієздатність (частина 3 статті 47 ЦПК України).

Згідно із ст.34 ЦК України дієздатність особи в повному обсязі виникає з настанням повноліття, тобто з досягненням особою 18-ти років. Саме з цим віком для осіб будь-якої статі пов`язане настання всіх показників їхньої зрілості, до яких належать зрілість фізична, обумовлена переважно фізіологічним станом, психічна, що означає уміння розумно керувати своїми діями і вчинками, і, нарешті, що не менш важливо, так звана соціальна зрілість, що дозволяє брати самостійну участь у житті суспільства (працювати, обіймати певні посади тощо).

Статтею 35 ЦК України визначено, що повна цивільна дієздатність може бути надана неповнолітній особі, яка записана матір`ю або батьком дитини за рішенням органу опіки та піклування за заявою заінтересованої особи за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а у разі відсутності такої згоди повна цивільна дієздатність може бути надана за рішенням суду.

Частиною 1 статті 47 ЦПК України чітко визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Участь у цивільних правовідносинах осіб, які не володіють достатньою дієздатністю, здійснюється за допомогою дієздатних батьків, а також з використанням сімейно-правових інститутів усиновлення, опіки, піклування, прийомної родини, патронату.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є неповнолітньою, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, повної цивільної дієздатності рішенням органу опіки та піклування чи суду останній не надано.

Посилання заявником на положення ч.4 ст.152 СК України судом не приймаються, оскільки відповідно до змісту даної норми, дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років, виключно у разі неналежного виконання батьками своїх обов`язків щодо неї (ч.1-3 ст.152 СК України).

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

При цьому із доказів, що долучені до заяви вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою зареєстрований і ОСОБА_2 . В метріалах справи відсутні будь-які дані, що заявник проживає із бабусею ОСОБА_3 , як на це особа покликається у заяві про видачу судового наказу ( зокрема, довідка органу місцевого самоврядування щодо осіб, які проживають за вказаною адресою).

З огляду на вищевикладене та керуючись статтями 165, 258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: Старовецька Ю. В.