Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3260/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левко Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа- Королівська селищна рада Берегівського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Королівська селищна рада Берегівського району Закарпатської області.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник ОСОБА_1 , здійснює постійний догляд та утримання своєї рідної баби- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється особою похилого віку, (82 років), має хронічну невиліковну хворобу- « ОСОБА_3 ». 22.09.2017 році пренесла важку операцію, пов`язану з тазо-бедровим переломом, в результаті чого втратила здатність самостійно пересуватися і обслуговувати себе, вже на протязі декількох років. Постійно відчуває постійні болі в районі бедрових кісток, у зв`язку із чим, потребує постійного стороннього нагляду.

У зв`язку з хронічною хворобою ОСОБА_2 має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку із чим заявник ОСОБА_1 вимушений постійно піклуватися про свою бабу та здійснювати за нею постійний догляд на протязі останніх декількох років.

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_2 та те, що вона потребує постійного догляду, а в родині немає нікого, хто би міг здійснювати за нею догляд, заявник змушений здійснювати за нею постійний догляд.

Саме заявник ОСОБА_1 , є єдиною особою, що здійснює на даний час догляд та піклується про ОСОБА_2 , а саме постійно доглядає її, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги.

Через залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_1 змушений відмовитись від свого працевлаштування та вести постійний догляд за своєю рідною бабою ОСОБА_2 .

Інших осіб, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 не має.

Встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 необхідне заявнику для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання вимог заяви.

Представник зацікавленої особи-Королівської селищної ради Берегівського району, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , здійснює постійний догляд та утримання своєї рідної баби- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється особою похилого віку, (82 років), має хронічну невиліковну хворобу- « ОСОБА_3 ». 22.09.2017 році пренесла важку операцію, пов`язану з тазо-бедровим переломом, в результаті чого втратила здатність самостійно пересуватися і обслуговувати себе, вже на протязі декількох років. Постійно відчуває постійні болі в районі бедрових кісток, у зв`язку із чим, потребує постійного стороннього нагляду.

У зв`язку з війною, переживаннями, за останні місяці стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився і вона має бути постійно під наглядом. У зв`язку з хронічною хворобою ОСОБА_2 має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку із чим заявник ОСОБА_1 вимушений постійно піклуватися про свою бабу та здійснювати за нею догляд на протязі останніх декількох років.

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_2 та те, що вона потребує постійного догляду, а в родині немає нікого, хто би міг здійснювати за нею догляд, заявник змушений здійснювати за нею постійний догляд.

Саме заявник ОСОБА_1 , є єдиною особою, що здійснює на даний час догляд та піклується про ОСОБА_2 , а саме постійно доглядає її, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги.

Через залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_1 змушений відмовитись від свого працевлаштування та вести постійний догляд за своєю рідною бабою ОСОБА_2 .

Інших осіб, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 не має.

В чинному законодавстві відсутня адміністративна послуга з отримання документу, який би підтверджував факт того, що заявник самостійно доглядає та утримує свою матір похилого віку. Відповідно даний факт, може бути встановлений виключно рішенням суду, прийнятим в порядку непозовного цивільного судочинства, що підтверджується численною судовою практикою в таких справах.

Встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 необхідне заявнику для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статею 49 передбачено, що- «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя».

Статтею першою Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися…».

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву - задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), за відсутності інших осіб, є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), яка за станом свого здоров`я, потребує постійного стороннього догляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Т. Ю. Левко