ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5831/15-ц Номер провадження 22-з/814/237/23 Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
24 серпня 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Панченка О.О., Одринської Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Приліпко І.Л, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Приліпко І.Л., на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
короткого змісту позовних вимог і судових рішень;
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 9 249,02 доларів США, 11 795,80 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 19 339,37 грн судового збору.

В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 липня 2023 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Приліпко І.Л., задоволено. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року - скасовано. В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги 29 009,07 грн.

короткого змісту заяви про ухвалення додаткового судового рішення;

11 липня 2023 року до Полтавського апеляційного суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Приліпко І.Л., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подала до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність. Прохали розглянути справу за їх відсутності.

Можливість розгляду справи без участі сторін

З матеріалів справи вбачається, що сторони належним чином повідомлені про день та час судового розгляду справи, шляхом направлення судових повісток на електронну адресу сторін (їх представників - адвокатів), та шляхом направлення СМС-повідомлення з використанням додатку «Viber».

До апеляційного суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Приліпко І.Л., про розгляд справи за її відсутності.

Норми права та встановлені судом обставини.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, в апеляційній скарзі та в судових дебатах представник ОСОБА_1 - адвокат Приліпко І.Л. заявила клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Протягом п`яти діб після судового розгляду справи подала до апеляційного суду докази понесених витрат на правничу допомогу в тому числі надіслання цих доказів позивачу цінним листом, та шляхом направлення на електронну адресу.

В установлений законом строк від ПАТ КБ «ПриватБанк» заяви про неспівмірність витрат до апеляційного суду не надійшли.

З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Юридичний Алянс» в особі партнера адвоката Приліпко І.Л. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги.

У розділі 4 (пункт 4.1, 4.2) договору сторони визначили, що гонорар адвокатського об`єднання становить за складання та подання апеляційної скарги 5000,00 грн та за участь в кожному судовому засіданні 1500,00 грн.

Додатковою угодою від 27 червня 2023 року сторони визначили остаточний розмір гонорару в сумі 15 000,00 грн.

Актом № 1/1 від 20 червня 2023 року про прийняття-передачі наданих послуг сторони визначили, що адвокатом було надано наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи в суді 1 год., вартість послуги 500,00 грн; складання стратегії по апеляційному оскарженню 1 год., вартість 1 000,00 грн; написання та подача апеляційної скарги 2 год., вартість 2000,00 грн; участь в судовому засіданні 2 год., вартість 3000,00 грн.

Актом №1/2 від 27 червня 2023 року про прийняття- передачу наданих послуг сторони визначили послуги серед яких: лист щодо усунення недоліків, клопотання про приєднання доказів, додаткові пояснення, п`ять адвокатських запитів та заява про приєднання контррозрахунку на суму 8500,00 грн.

Оцінюючи критерії реальності (дійсність та необхідність) розумності та співмірності витрат на правничу допомогу апеляційний суд зазначає, що:

- лист клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги не можна розцінювати як надання правничих послуг, оскільки адвокатом усуваються свої власні недоліки;

- клопотання адвоката про звільнення від сплати судових витрат, апеляційним судом задоволено не було;

- клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги також не можна віднести до надання правничої допомоги, бо ці недоліки усуваються самим адвокатом (пункт 44 додаткової постанови ВС від 31 січня 2023 року, cправа № 921/221/21).

Провадження у справі апеляційним судом було відкрито 06 квітня 2023 року.

В межах апеляційного провадження адвокат подала заяву від 07 квітня 2023 року про ознайомлення з матеріалами справи, надала додаткові пояснення до апеляційної скарги, адвокатські запити щодо надання доказів та додаткові докази.

Апеляційний суд , оцінивши зазначені обставини вважає, що визначений в договорі про надання правничих послуг розмір оплати праці адвоката в сумі 5000,00 грн за складання та подання апеляційної скарги повністю охоплює весь спектр послуг, які адвокат зазначила в актах прийому-передачі, та повинна була вчинити одночасно із складанням та поданням апеляційної скарги.

Щодо оплати праці адвоката в двох судових засіданнях в розмірі 3 000,00 грн, апеляційний суд вважає зазначені витрати обґрунтованими.

Таким чином, відшкодуванню на користь відповідача підлягають витрати за надання правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн.

Керуючись ст. 141, 246, 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко