Справа № 185/2688/23
Провадження № 2/185/1516/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 червня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача Бєзяєва А.А. розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма-Земля» про визнання трудових відносин припиненими
В С Т А Н О В И В
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що власник підприємства відповідача зник і тому він не має можливості оформити належним чином припинення трудових відносин з відповідачем, тому змушений звернутися до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
В судовому засіданні ухвалено розглянути справу у заочному судовому засіданні.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних обставин.
29.12.2022 року, користуючись своїм правом, передбаченим ст.38 КЗпП України, позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням в порядку ст. 38 КЗпП України. Вказана заява була проігнорована, та повернулась у зв`язку із закінченням терміну зберігання
Одночасно із заявою про звільнення позивачем були надіслані наступні повідомлення: на адресу Головного управління ДПС у Харківській області про подання заяви про звільнення; на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області про подання заяви про звільнення.
06.01.2023 року Головне управління ДПС у Харківській області надало відповідь № 1035/6/20-40-58-13, де зазначило, що оновлення інформації щодо облікових даних платника податків ТОВ «ФІРМА-ЗЕМЛЯ» щодо зміни керівника можливе тільки після отримання відомостей з ЄДР про проведення державної реєстрації такої зміни у відповідності до норм діючого законодавства України.
Головне управління Пенсійного Фонду України у Харківській області повідомлення отримало, але відповіді не надало. Після цього, намагаючись діяти в рамках вимог чинного законодавства України, позивач звернувся до засновника та єдиного бенефіціара підприємства.
Так, згідно із п. 6.1 Статуту Товариства вищим органом управління Товариства є збори учасників.
Відповідно до п. 6.2 Статуту Товариства до виняткової компетенції зборів учасників належать, зокрема, обрання та відкликання членів виконавчого органу Товариства.
Як зазначено у п.6.4 Статуту Товариства збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Тобто, директора Товариства.
Вказані вище норми кореспондуються із нормами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
Як вказано у ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.
Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.
Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.
Повідомлення про проведення зборів було проігнороване, та 17.02.2023 року повернулось у зв`язку із закінченням строку зберігання.
Тобто, позивач здійснив всі передбачені чинним законодавством України заходи щодо припинення трудових відносин із відповідачем, але жодних результатів не отримав.
За таким обставин виникала нагальна необхідність у вирішенні цього питання в судовому порядку, що і обумовило подання цієї позовної заяви.
Згідно із ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. У відповідності до ч.4 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.
У відповідності до п.6.5 Статуту Товариства у Товариства створюється єдиноосібний виконавчий орган - директор, який здійснює поточне управління діяльністю Товариства.
Частиною 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим.
Тобто, з урахуванням наведеного вище стає зрозумілим, що директор є одночасно і найманим працівником і керівником Товариства, призначення та звільнення з посади якого, окрім подання заяви про звільнення в порядку ст. 38 КЗпП України, вимагає певної процедури, а саме: проведення загальних зборів учасників Товариства.
Позивач виконав наступні заходи: звернувся із заявою про звільнення; повідомив органи ДПС України; повідомив органи ПФ України; скликав збори учасників Товариства, на яких повинна була розглядатися заява позивача про звільнення з посади директора. Але всі вищевказані заходи не мали жодного результату.
Вже рік позивач не отримує заробітну платню та не має належної юридичної можливості знайти нову роботу у зв`язку із тим, що знаходиться у формальних трудових відносинах із відповідачем (зокрема, в ЄДР позивач зазначений як керівник Товариства).
Підприємство та його засновник знаходились на тимчасово окупованій території у місті Ізюмі. Після звільнення територій Збройними Силами України засновник та єдиний бенефіціар покинув територію України разом із усіма документами, наскільки це відомо позивачу. Жодних зв`язків із ним немає.
Вказане відноситься і до того, що трудова книжка позивача зберігалась на території підприємства, і позивач не має доступу навіть до власної трудової книжки і не знає що з нею.
Тобто, позивач втратив матеріальну та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні у трудових відносинах із відповідачем, має чіткий намір припинити такі відносини, знайти нове місце роботи, яке даватиме змогу забезпечувати себе та свою родину, та здійснив всі необхідні та залежні від нього дії в позасудовому порядку. Вказаної вище позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18, де зазначає наступне:
«Також, Верховний Суд не може погодитися й з висновком суду першої інстанції про те, що позивач як директор ТОВ «Слаф Реагент» не вчинив необхідних дій щодо свого звільнення, зокрема, винесення наказу про звільнення, внесення запису до трудової книжки про звільнення із займаної посади на підставі такого наказу. Встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, ознайомлення із вказаною заявою усіх учасників товариства, ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний, передача печатки, документів уповноваженій особі, свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства.
Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.
Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.»
Згідно із положення ми ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Таким чином, трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА- ЗЕМЛЯ» мають бути визнані припиненими.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на судовий збір в сумі 1073.80 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма-Земля» про визнання трудових відносин припиненими задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін