Провадження № 2/161/364/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

за участю представника позивача Огородника О.В.,

представника відповідача (через ВКЗ) Мірошнікова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом адвоката Микулика Василя Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Микулика В.М. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

15 червня 2021 року о 10 год. 28 хв. у м. Луцьку по вул. Набережній, 14 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю трьох транспортних засобів: ВА3 2108 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , Toyota RAV-4 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (відповідач - 2) та Mercedes GLK р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 . Згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди усі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, адже рухалися послідовно в одному напрямку та в одній смузі руху.

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2021 року у справі №161/11696/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2021 року у справі №161/11694/21 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Волинського апеляційного суду від 29.09.2021 року у справі №161/11694/21 постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2021 року скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, встановлено, що автомобіль Toyota RAV-4 р.н. НОМЕР_4 без додаткових попереджувальних знаків, раптово загальмував, як з?ясувалось, через неочікуване гальмування попереду транспортного засобу ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_5 про що ствердив у своїх поясненнях водій ОСОБА_3 та не заперечувала ОСОБА_2 щодо різкого гальмування нею при керуванні своїм автомобілем, в результаті чого сталось зіткнення.

19 липня 2021 року, на замовлення позивача, судовим експертом групи авто товарознавчих досліджень відділу товарознавчих, гемологічних, економічних, будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Лінником Олегом Миколайовичем виготовлено висновок експерта №CE-19/103-21/5584-АВ, згідно якого розмір матеріального збитку завданого володільцю автомобіля Mercedes GLK p.н. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження у ДТП станом на 15.06.2021 року склав 47 440,46 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС».

15 жовтня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення страхового відшкодування по вказаній дорожньо-транспортній пригоді, але ПАТ «СГ «ТАС» відмовились виплачувати, оскільки вважають, що відсутні докази на підтвердження наявності цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 перед ОСОБА_4

Позивач вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні потрійної дорожньо-транспортної пригоди встановлена рішеннями судів, а також визнана нею особисто, а тому відповідач, як страховик винуватця ДТП, зобов`язаний виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 47 440 (сорок сім тисяч чотириста сорок) гривень 46 коп.

Ухвалою від 30.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

03.02.2022 до суду надійшов відзив представника відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", відповідно до змісту якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що особу винну в скоєнні ДТП не встановлено, а тому не доведено, що у відповідача ОСОБА_2 наступила цивільно-правова відповідальність перед позивачем.

Ухвалою суду від 24.05.2022 у справі було призначено судову авто-технічну експертизу.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Огородник О.В. заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача (через ВКЗ) ОСОБА_5 просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Луцького міськрайонного суду 21.07.2021 року у справі №161/11696/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 850 грн (а.с. 12).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2021 року у справі №161/11694/21 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 850 грн (а.с.13).

Постановою Волинського апеляційного суду від 29.09.2021 року у справі №161/11694/21 постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2021 року скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення (а.с.15).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником автомобіля Mercedes GLK р.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_1 (а.с.17).

З висновку експерта групи авто товарознавчих досліджень відділу товарознавчих, гемологічних, економічних, будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Лінника Олега Миколайовича №CE-19/103-21/5584-АВ від 19 липня 2021 року, розмір матеріального збитку завданого володільцю автомобіля Mercedes GLK p.н. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження у ДТП станом на 15.06.2021 року склав 47 440,46 грн (а.с. 18-22).

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦПК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Позивач 15 жовтня 2021 року звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про здійснення страхового відшкодування по вказаній дорожньо-транспортній пригоді (а.с.29), на що листом від 08.11.2021 №2233/9121 було відмовлено виплачувати страхове відшкодування, оскільки відсутні докази на підтвердження наявності цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 (а.с.30).

Згідно висновку експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 31.10.2022 №СЕ-19/103-22/5269-ІТ з технічної точки зору в даній дорожній ситуації водій автомобіля Toyota Rav-4 Hybrid р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким при русі за автомобілем ВАЗ-2108 дотримувати безпечної дистанції, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України (а.с.104-111).

Судом встановлено, що вина ОСОБА_2 в скоєнні ДТП 15.06.2021 встановлена постановою Луцького міськрайонного суду 21.07.2021 року у справі №161/11696/21, яка не оскаржувалася та набрала законної сили 03.08.2021, висновком експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 31.10.2022 №СЕ-19/103-22/5269-ІТ, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 36.1-36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Зважаючи на те, що страховиком відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування у визначеному законом порядку, суд приходить до висновку про доцільність вирішення в судовому порядку питання про стягнення зі страховика на користь потерпілого (позивача) заявленого відшкодування заподіяної шкоди матеріального характеру та моральної шкоди.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Так як позивач, як потерпіла особа має право на повне відшкодування заподіяної шкоди, відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхового відшкодування, що складає 47 440,46 грн.

При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., яка полягає в душевних стражданнях перенесених ним через пошкодження його транспортного засобу, зміною звичного ритму життя через відсутність транспортного засобу, збору необхідних документів та організації ремонтно-відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Однак, заявлений до стягнення розмір моральної шкоди суд вважає не обгрунтованим та значно завищеним, оскільки при визначенні розміру такої шкоди необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Дослідивши усі наявні матеріали справи та обгрунтування, викладені у позовній заяві, з урахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, достатньою та необхідною компенсацією за спричинені позивачу душевні страждання та переживання у зв`язку зі спричиненою шкодою внаслідок ДТП є сума грошового відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають до часткового задоволення, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 178-179,258, 259, 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 47 440 (сорок сім тисяч чотириста сорок) гривень 46 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ..

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", адреса: 03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд.65, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 27.03.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк

.