Справа № 761/6040/22
Провадження № 2/761/4362/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2022 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №037_090 від 01.02.2021 року в розмірі 20 124,73 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №037_090, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримала кредит в розмірі 17 800,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.02.2026 року зі сплатою 56% річних.

Як зазначає позивач, він належним чином виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти в користування, однак відповідач належним чином не виконує умови договору та грошові кошти не повертає внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 13.12.2021 року становить: 16 316,65 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3 645,92 грн. - заборгованість за відсотками; 35,85 грн. - 3% річних від простроченого кредиту; 34,16 грн. - 3% річних від прострочених процентів; 21,05 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 71,10 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користуванням кредитом, а загальна сума заборгованості складає 20 124,73 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги до суду не направила.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві.

На підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін та заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №037_090.

Згідно п. 2.1. Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 3.1.1. Договору встановлено, що Банк надає кредит протягом одного Банківського дня з моменту виконання Позичальником всіх та кожної умови передбаченої п.п. 3.1.1.1. та 3.1.1.2.

При цьому, відповідно до п. 3.2.3. Договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як зазначає позивач, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 13.12.2021 року становить: 16 316,65 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3 645,92 грн. - заборгованість за відсотками; 35,85 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 34,16 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 21,05 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 71,10 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користуванням кредитом, а загальна сума заборгованості складає 20 124,73 грн.

Однак, позивач не надав суду доказів видачі відповідачу кредиту у відповідності до положень Кредитного договору, а також в матеріалах справи відсутня виписка щодо руху коштів на рахунку ОСОБА_1 на підтвердження часткового виконання власних зобов`язань.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, не підтвердила факт отримання кредитних коштів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачу надавались кошти за кредитним договором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 77-81, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула