КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3576/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Центр підтримки автомобілістів» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Центр підтримки автомобілістів» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року, постановлену під головуванням судді Горбенко Н.О.,-

встановив:

07 жовтня 2021 року ПАТ «Центр підтримки автомобілістів» звернулось до суду з вказаним позовом.

23 червня 2022 року представником відповідача було подано заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн, у зв'язку із заміною неналежного відповідача на належного.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року заяву задоволено.

Замінено неналежного відповідача ОСОБА_1 на належного відповідача ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ «Центр підтримки автомобілістів на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду в частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначила, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що представник відповідача документально підтвердила фактично понесені витрати на суму 4 000,00 грн.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник відповідача вказує, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, які понесені відповідачем та пов`язані із отриманням правової допомоги, а тому на підставі вимог цивільного процесуального закону, понесені відповідачем судові витрати підлягають компенсації та стягненню із позивача на користь відповідача.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими чи недобросовісними та свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Отже, вищенаведені вимог закону передбачають можливість стягнення витрат на правничу допомогу у разі постановлення ухвал про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, лише у випадку доведеності необґрунтованих дій позивачу.

В усіх інших випадках витрати на правничу допомогу стягуються при постановленні судом остаточного рішення по справі за наслідками вирішення спору.

В даній справі відповідач не обґрунтовував подану заяву з посиланням на зловживання позивачем процесуальними правами, а тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 03 листопада 2022 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центр підтримки автомобілістів» задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року скасувати в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко