Справа № 183/6119/23
№ 2/183/3201/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа: Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа: Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини з заповітом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , в наслідок чого відкрилась спадщина, в тому числі й на земельну ділянку та житловий будинок.
За життя мати позивача залишила заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачці по справі.
У жовтні 2022 року позивач звернулась до Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважної причини, а саме - через хворобу.
Ухвалою суду від 19 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 12).
Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року зобов`язано Другу Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 138 (а.с. 17).
В судове засідання позивач не з`явилась.
Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
( ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Кулебівською селищною радою Новомосковського району (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області вчинено актовий запис № 138 та видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 5).
20 листопада 2010 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Меньшиковою К.О. посвідчено заповітне розпорядження, яким ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7).
Із відповіді на запит від 04.10.2022 року № 898/02-14 встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала одна (а.с. 8).
04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини та видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину.
Однак, належним чином оформити право власності на належне позивачу на підставі заповіту спадкове майно виявилось неможливим у зв`язку із пропуском останньою встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 9).
Позивачем до матеріалів справи долучено виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 349, відповідно до якої ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровський центр первинної медичної допомоги № 5» у період з 14 липня 2016 року по 01 вересня 2016 року (а.с. 10).
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.
Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою.
На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.
Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 04.10.2022 року, у зв`язку із хворобою.
На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначення їй додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців.
В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа: Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач Новомосковська міська рада, , адреса: 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14;

третя особа Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, пл. Героїв, буд. 1.

Суддя Сорока О.В.