Справа № 204/9222/23
Провадження № 2/204/2671/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
У червні 2023 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, який зареєстрований 08 грудня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 485- розірвати; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що в шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вказує, що згодом між позивачем та відповідачем почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя. Фактичні взаємини подружжя між позивачем та відповідачем припинились у квітні 2023 року. З цього часу позивач із відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе через втрату взаєморозуміння між ними та розходженням поглядів на сімейні відносини і обов`язки, у зв`язку з чим шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Також позивач вважає, що примирення та подальше спільне із відповідачем життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам позивача та інтересам їх малолітніх дітей. Спільні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із позивачем, яка постійно піклується про їх рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки права та обв`язки батьків є рівними доцільним та справедливим є стягнення з відповідача аліментів до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття. Відповідач самостійно сплачувати аліменти на дітейвідмовляється.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала заяву, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,відзиву від відповідача на позов до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
В судовому засіданні було встановлено, що 08 грудня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. КрасноармійськуКрасноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №485. Від шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, фактичні сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2023 року, а шлюб носить формальний характер.
З урахуванням вказаних позивачкою обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити її (дружини) інтересам, що має істотне значення.
В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає необхідним задовольнити даний позов і розірвати шлюб між сторонами.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Тому, на виконання вимог ч. 2 ст. 115 СК України, суд вважає необхідним надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили на адресу Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Стосовно вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитини, суд вказує наступне.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю, позивачкою у даній справі, і знаходяться на її утриманні.
Добровільно матеріальну допомогу на утримання своєї дитини відповідач не надає, а доказів зворотного, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не представлено.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Тобто, утримання відповідачем своїх дітей є не його правом, а його обов`язком, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
Позивачка просила суд визначити аліменти на малолітніх дітей в частині від заробітку відповідача в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а судом, під час розгляду даної справи, не було встановлено обставин, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїм малолітнім дітям саме в такому розмірі, який (розмір) буде достатнім для їх утримання і сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, та гарантуватиме їм належний рівень життя, що повністю узгоджується з положеннями статті 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Тому, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання малолітніх дітей слід встановити з урахуванням того, що він (розмір) не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Позивачка звернулася до суду з даним позовом 21 червня 2023 року.
За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим встановити розмір аліментів на малолітніх дітей в частині від заробітку відповідача і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 21 червня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття.
При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць.
Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1073 грн. 60 коп. (ч. ч. 1-2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Також, оскільки позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу задоволено у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.(в порядку ч.ч.1-2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 105, 110, 112, 113, 115, 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , якийзареєстрований 08 грудня 2012рокуу відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 485, в якому є неповнолітні діти- розірвати.
Прізвище позивачки « ОСОБА_9 » залишити без змін.
Прізвище відповідача « ОСОБА_9 » залишити без змін.
На виконання вимог ч. 2 ст. 115 СК України, надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили на адресу Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіхйого видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.
Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова