СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/790/23
пр. № 2-др/759/97/23
11 липня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді П`ятничук І.В.,
за участю секретаря Марус А.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
13.01.2023 року позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року позовні вимоги задоволено, поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-акушера-гінеколога Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення (15.12.2022 року) і закінчуючи днем поновлення позивача на роботі; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 35000 грн. 00 коп.; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в дохід держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

26.06.2023 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

13.01.2023 року позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.06.2023 року позовні вимоги задоволено, поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-акушера-гінеколога Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення (15.12.2022 року) і закінчуючи днем поновлення позивача на роботі; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 35000 грн. 00 коп.; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в дохід держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

26.06.2023 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано договір №08112022/1 про надання юридичних послу від 08.11.2022 року, акт від 09.11.2022 року про надання юридичних послуг за договором № 08112022/1 від 08.11.2022 року, договір № 19122022/1 про надання юридичних послуг від 19.12.2022 року, акт про надання юридичних послуг від 21.12.2022 року за договором № 19122022/1 від 19.12.2022 року, договорі про надання правової (професійної правничої) допомоги № 21/02-1 від 21.02.2023 року, додаткову угоду № 1 від 21.02.2023 року до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 21/02-1 від 21.02.2023 року, акт від 25.04.2023 року про надання правової (професійної правничої) допомоги за договором № 21/02-1 від 21.02.2023 року, квитанцію від 09.11.2022 року про сплату 10000,00 грн. за надання правової допомоги, квитанцію від 23.12.2022 року про сплату 15000,00 грн. за надання правової допомоги.

Крім того, позивачем було надано акт про надання правової (професійної правничої) допомоги за договором № 21/02-1 від 21.06.2023 року, відповідно до якого загальна сума наданої правничої допомоги становить 12000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У заяві, що розглядається, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової ( професійної правничої) допомоги № 21/01-1 від 21.02.2023 року та акт від 21.06.2023 року про надання правової (професійної правничої) допомоги за договором № 21/02-1 від 21.02.2023 року.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати коштів в розмірі 12000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Київський міський пологовий будинок № 3 Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду

Суддя: І.В. П`ятничук