Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2532/22 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Чішман А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/2532/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання вчинення дій, визнання наказу незаконним та його скасування, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Романюка Івана Миколайовича на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в остаточній редакції якого (а.с.54-55) просила:

- зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 звільнити її з роботи, шляхом видачі наказу про звільнення, вказавши дату «01.04.2022» та підставу звільнення «за згодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України»;

- сплатити за найманого працівника ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок та страхові платежі за період з червня 2020 року по березень 2022 року включно;

- стягнути на її користь із ФОП ОСОБА_2 : заробітну плату за березень 2022 року у розмірі 6 500,00 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.03.2022 по 20.06.2022 у розмірі 24 761,60 грн; компенсацію за невикористану відпустку за період з 15.10.2019 по 01.04.2022 у розмірі 18 261,68 грн; на відшкодування заподіяної моральної шкоди 10 000 грн;

- визнати незаконним та скасувати наказ ФОП ОСОБА_2 від 28.05.2020 № 8.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 15.10.2019 з ФОП ОСОБА_2 вона уклала безстроковий трудовий договір, за умовами якого була прийнята на роботу прибиральницею службових приміщень. Про укладення зазначеного договору письмово повідомлено органи державної податкової служби, згідно квитанції від 14.10.2019 за реєстраційним номером документа 7. У зв`язку із тим, що ФОП ОСОБА_2 не виплачувала їй заробітну плату та припинила за неї, як найманого працівника, сплачувати обов`язкові соціальні внески та страхові платежі, вона 01.04.2022 через засоби поштового зв`язку подала заяву про звільнення з роботи з 08.04.2022 за згодою сторін (на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України). Також зазначала, що на момент припинення трудових відносин їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпуску. Такими діями ФОП ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 10 000,00 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ ФОП ОСОБА_2 від 28.05.2020 № 8 про визнання трудового договору від 15.10.2019, укладеного з ОСОБА_1 , таким, що не набрав чинності. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за березень 2022 року у розмірі 6 500,00 грн та 5000 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_2 адвокат Романюк І.М. посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що згідно з вимогами ЦПК України суд при розгляді справи зобов`язаний був вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин у справі на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доводами, які були досліджені в судовому засіданні, з посиланням на норми права, які підлягають до застосування до спірних правовідносин.

Так, суд першої інстанції безпідставно прийшов до переконання, що позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 15.10.2019, проте це не відповідає дійсності. Відомості до Головного Управління Державної податкової служби у Житомирській області були подані помилково. Суд не з`ясовував істотних обставин, як та від кого позивач отримувала готівкові кошти. Відповідач взагалі з позивачкою незнайома та ніколи її не бачила. У позовній заяві не вказано про місцезнаходження службового приміщення, яке нібито прибирала для ОСОБА_1 , та яке відношення це приміщення має до відповідача.

Суд безпідставно взяв до уваги покази свідків, необґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення моральної шкоди. Також суд позбавив відповідача та її представника прийняти участь у розгляді справи, відхиливши клопотання про відкладення судового засідання з 26.12.2022 на іншу дату.

У поданому відзиві ОСОБА_3 просить рішення міськрайонного суду залишити без змін у зв`язку із його законністю та обґрунтованістю та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Аналогічну позицію висловив представник позивача ОСОБА_3 адвокат Борсученко Р.В. в суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Романюк І.М. підтримав доводи апеляційної скарги із наведених в ній підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом установлено що 14.10.2019 ФОП ОСОБА_2 видано наказ № 4, за яким ОСОБА_1 прийнято на роботу прибиральниці службових приміщень з наступним укладанням трудового договору та допуском до роботи (виконання обов`язків) за умови подання останньою паспорту або іншого документа, що посвідчує особу, трудової книжки (у разі наявності) або відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.40).

15.10.2019 між ФОП ОСОБА_2 та працівником ОСОБА_1 укладено безстроковий трудовий договір, який підписаний сторонами (а.с.4).

Змістом договору передбачені обов`язки сторін, вихідні дні, тривалість щорічної оплачуваної відпустки та умови набрання чинності трудового договору.

Так, за п. 8 Трудового договору, останній набирає чинності з моменту його підписання та фактичного допуску працівника до роботи.

Згідно повідомлення про прийняття працівника на роботу від 14.10.2019 та квитанції № 2 від 14.10.2019 ФОП ОСОБА_2 повідомила Державну податкову службу України про прийняття ОСОБА_1 на роботу (а.с.5).

У трудову книжку ОСОБА_1 відповідачем внесені відомості про прийняття позивача на роботу прибиральниці службових приміщень, згідно наказу № 4 від 19.10.2019, запис 29 від 15.10.2019 (а.с.6).

Відповідно до Форми ОК-5, виданої Пенсійним фондом України щодо ОСОБА_1 за період 2019 2020 роки проводились пенсійні нарахування (а.с.10-11).

Згідно із первинними Відомостями із Державного реєстру фізичних особі платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 23.05.2022 щодо ОСОБА_1 , остання у період з 15.10.2019 по 29.05.2020 отримувала заробітну плату, джерело отримання доходів ФОП ОСОБА_2 (а.с.12).

28.05.2020 ФОП ОСОБА_2 було видано наказ № 8, яким трудовий договір від 15.10.2019, укладений із ОСОБА_1 , визнано таким, що не набрав чинності, так як паспорту або іншого документа, що посвідчує особу, трудової книжки або відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 не подала, до роботи прибиральниці службових приміщень, як найманий працівник за трудовим договором від 15.10.2019 не приступила (а.с.41).

Окрім того, 02.08.2022 ФОП ОСОБА_2 подано до Державної податкової служби України скасування Повідомлення про прийняття працівника на роботу щодо ОСОБА_1 , що слідує із самого повідомлення та квитанції до нього (а.с.42). Також, подано ряд Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і суму утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2019 рік та 2020 рік від 12.08.2022 та за 2022 рік від 02.08.2022, квитанцій до них від 03.08.2022 та 12.08.2022 та Відомостей про суми нарахованого доходу, отриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору від 11.08.022 та 12.08.2022, із корегуванням згідно скасування Повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_1 (а.с.73-122).

Із отриманих 15.11.2022 з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Житомирській області, згідно ухвали суду від 27.10.2022, Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , з датою формування виписки - 09.11.2022, за 2019 2022 роки відсутні відомості про надходження страхових внесків (а.с.151-153).

Разом з тим, згідно інформації, яка міститься у Відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в декларації про майновий стан і доходи щодо ОСОБА_1 , з датою формування: 09.11.2022, отриманих 18.11.2022 з Головного Управління Державної податкової служби у Житомирській області , за період з 4 кварталу 2019 року по 2 квартал 2022 року, підтверджується нарахування та виплата ФОП ОСОБА_2 заробітної плати позивачу за 4 квартал 2019 року та 1 квартал 2020 року (а.с.162-163).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції із посиланням на норми статей 21, 23, 115, 237-1 КЗпП України дійшов обґрунтованого висновку, що позивач перебуває з відповідачем у трудових відносинах з 15.10.2019 року, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: трудовим договором, відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1 про прийняття її на роботу, вищезгаданими первинними відомостями із Пенсійного фонду України та Головного Управління Державної податкової служби у Житомирській області, відомостями із Податкового органу. Вказані документи спростовують обставини, зазначені у винесеному відповідачем наказі № 8 від 27.05.2022 року, тому він є незаконним та підлягає скасуванню. Встановивши порушення трудових прав позивача, зокрема, внаслідок несплати єдиного соціального внеску та страхових платежів за період з червня 2020 року по березень 2022 року включно, невиплати заробітної плати за березень 2022 року, видання незаконного наказу, ігнорування розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення, місцевий суд констатував факт спричинення позивачу моральної шкоди, яку обґрунтовано оцінив у 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при ухваленні даного рішення.

Доводи скаржника на те, що суд позбавив відповідача та її представника прийняти участь у розгляді справи, відхиливши клопотання про відкладення судового засідання з 26.12.2022 на іншу дату, є непереконливими, оскільки дане клопотання вирішено судом у відповідності до вимог процесуального закону.

Факт перебування позивача у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 доведений письмовими доказами, які мають силу офіційних документів, тому обґрунтування апеляційної скарги що сторони особисто не знайомі, а в позові не вказано місце розташування приміщень, які прибирала позивач, та яким чином вона отримувала готівкові кошти, не мають жодного правового значення для вирішення спору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відтак, на підставі ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Романюка Івана Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 20 вересня 2023 року.