ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/246/23 Провадження 2/636/825/23
09.06.2023 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Золотоверхої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,
Представник позивача - адвокат Панова І.Ю. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити останню батьківських прав стосовно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що наразі позивач одноособово виховує доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини - відповідач, взагалі не бере участі у вихованні доньки та проживає окремо від неї та позивача. З 2012 року позивач та відповідач проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В серпні 2013 року у них народилася донька. З самого народження доньки, відповідач не займалася її вихованням та не проявляла бажання доглядати за нею. Відповідач навчалася на стаціонарі, на час проживання з позивачем не працювала, позивачу довелося змінити місце роботи, щоб мати гнучкий графік для догляду за дитиною. Позивач працював, доглядав за дитиною, поки відповідач навчалася. На початку травня 2019 року відповідач покинула позивача та доньку, переїхала від них з іншим чоловіком, з яким уклала шлюб. В 2015 році дитина почала відвідувати садок, однак відповідач не цікавилася життям доньки у закладі дошкільної освіти, участь у всіх заходах брав батько - позивач. Після закінчення відносин сторін, відповідач не цікавилася станом здоров`я дитини. У 2018 році дитина захворіла та проходила лікування у приватній клініці «Мамин дом», лікування в якій оплачував позивач. У період з 15.10.2019 по 24.02.2020 позивач звертався до логопеда, оскільки донька не вимовляла букву «р», всі пов`язані витрати здійснював позивач. Згідно інформації лікаря-педіатра, мати дівчинки не цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини, не відвідує лікарів, всі огляди та щеплення з дитиною відвідує позивач. Позивач дбав про те, щоб донька була забезпечена всім необхідним, влаштовував її до різних секцій та гуртків, які оплачував самостійно. Мати приймала лише формальну участь у житті доньки, на секції та гуртки не ходила. Після розірвання стосунків, відповідач не відвідувала навіть дні народження власної доньки, подарунків їй не робила. Батько турбується, щоб донька мала необхідний одяг/взуття/речі, дбає і про дозвілля дитини. З 2019 року дитина пішла до школи - Харківської спеціалізованої школи І-ІІ ступенів №155 Харківської міської ради. Позивач займався подачею документів, проходженням медичної комісії, оплачував репетиторів, допомагає з домашнім завданням. Відповідач жодної участі у шкільному житті доньки не бере. У 2020 році на літні канікули позивач влаштував доньку до дитячого літнього табору «Дача-Удача». У лютому 2022 року у зв`язку з агресією російської федерації, позивач разом з донькою виїхали з м.Харків до м.Могилів-Подільський, Вінницької області, де позивач влаштував доньку до Ліцею №4 м.Могилів-Подільський. Після 12.04.2022 дитина продовжила навчання у Харківській спеціалізованій школі І-ІІ ступенів №155 Харківської міської ради дистанційно. Також відвідує заняття зі спортивної акробатики, займалася виготовленням сувенірів, танцями, грою в шахи. Відповідач написала нотаріально завірену заяву, згідно якої не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_3 .
Представник позивача надала заяву про проведення судового засідання без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання 01.03.2023, 04.04.2023, 25.05.2023, 09.06.2023 не з`явилася, про місце та час судового засідання була повідомленя своєчасно та належним чином, відзив на позов не подавала, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило.
Представник третьої особи надала клопотання про проведення судового засідання без участі представника служби, проти задоволення позовної заяви не заперечує, висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримала в повному обсязі.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження а.с.15), батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Згідно копії свідоцтва про шлюб від 17.08.2019 (а.с.19) ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після шлюбу прізвище змінено на « ОСОБА_6 ».
Згідно копії довідки, наданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №463 Харківської міської ради» (а.с.56) ОСОБА_3 (колишнє прізвище ОСОБА_7 ), 2013 р.н., відвідувала КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №463 Харківської міської ради» з 02.09.2015 по 31.08.2019. Зі слів вихователя дитину приводив та забирав батько - ОСОБА_1 . Батько відвідував свята, дні відкритих дверей, батьківські збори, приймав участь у житті группи та садочка, надавав квитанції щодо сплати за харчування дитини. Мати ОСОБА_2 недостатньо цікавилась життям доньки у закладі дошкільної освіти.
Згідно копії відповіді з КНП «Міська дитяча поліклініка №16» Харківської міської ради (а.с.83) дитина ОСОБА_3 , 2013 р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває під наглядом лікаря-педіатра, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги. Дівчинка здорова, під динамічним медичним спостереженням з приводу хронічних захворювань не перебуває. З травня 2019 згідно інформації , наданої лікарем-педіатром, мати дитини мешкає окремо від дитини. Жінка не цікавиться станом здоров`я та розвитком дочки, не відвідує лікарів закладу. Дитина відвідує лікарів закладу для проведення медичних оглядів та щеплень у супроводі батька.
Згідно копії довідки Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №155 Харківської міської ради (а.с.47) мати учениці ОСОБА_3 , 2013 р.н., ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з класним керівником та іншими вчителями не спілкується, батьківські збори жодного разу не відвідувала. Дитину до школи приводить і забирає батько. Дівчинка завжди охайна. Батько дитини завжди спілкується з класним керівником щодо успішності доньки у школі, цікавиться шкільним життям дитини. завжди відвідує батьківські збори.
Згідно копій довідок від 15.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.16, 17) позивач разом з донькою фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно копій довідок, наданих Ліцеєм №4 м.Могилева-Подільського (а.с.48, 49), ОСОБА_3 навчалася в Ліцеї №4 м.Могилева-Подільського з 23.03.2022 по 12.04.2022. Матір дитини контакту із ліцеєм не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, батьківській збори не відвідувала. Дитину до школи приводить і забирає батько. Дівчинка завжди охайна. Батько дитини завжди спілкується з класним керівником щодо успішності доньки у школі, цікавиться шкільним життям дитини, завжди відвідує батьківські збори.
Згідно копії довідки (а.с.80), виданої Будинком школярів Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_1 дійсно займається вихованням дочки ОСОБА_3 , приводить на заняття гуртків Будинку школярів, вчасно забирає з занять, спілкується з керівниками гуртків та адміністрацією закладу, цікавиться успішністю дитини. Мати дитини контакту з керівниками гуртків не мала, Будинок школярів не відвідувала.
Згідно копії довідки (а.с.81), виданої Дитячо-юнацькою спортивною школою Могилів-Подільської міської ради, позивач приводить дочку на навчально-тренувальні заняття зі спортивної актробатики і вчасно забирає з занять, спілкується з тренером-викладачем, цікавиться успішністю дитини.
На підтвердження успіхів доньки в різноманітних сферах (танці, циркове мистецтво, акробатиці, вивчення англійської мови тощо) до позовну надано копії дипломів/грамот/сертифікатів/подяк (а.с.20-23, 35, 82, 170-174). Надані позивачем копії чеків/квитанцій свідчать про належне виконання ним обов`язку з утримання доньки та сприянням її розвитку та дозвіллю (а.с.34-34, 42-46, 54-55, 57, 58, 63, 65-55, 68).
Відповідач надала, нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Варніковою К.В., заяву, в якій в т.ч. засвідчила факт спільного проживання доньки ОСОБА_3 з батьком, повідомила, що не приймає участі у вихованні дитини та не проживає разом з нею, надає згоду на позбавлення її батьківських прав (а.с.17).
25.05.2023 орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради склав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.200-203).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.
Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Досліджені судом докази свідчать про те, що мати неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться її здоров`ям, не приїздить до неї, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та умисне ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому, в даному випадку, суд, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, вважає доцільним та необхідним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача ОСОБА_2 як позбавлення її батьківських прав, та вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, де буде забезпечено належні умови для зростання та розвитку дитини.
Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, ч.5 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітньої доньки на користь батька, в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову (19.01.2023) до досягнення дитиною повноліття.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355, 430, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 19.01.2023 до досягнення дитиною повноліття.
Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вона має право звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у в розмірі 1073,60 грн. (тисяча сімдесять три грн. 60 коп).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у в розмірі 1073,60 грн. (тисяча сімдесять три грн. 60 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлений 12.06.2023.
Суддя О.О. Золотоверха