Справа № 191/2945/22
Провадження № 2/191/907/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Прижигалінської Т.В.

за участі секретаря Силкіної О.Г.,

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Раївської сільської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Наконечна Т.М., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Раївської сільської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Факт перебування позивача та відповідача у шлюбних правовідносинах з 14 лютого 2019 року, зареєстрованих Виконавчим комітетом Раївської Синельниківського району Дніпропетровської області, за актовим записом №4, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, Серії НОМЕР_1 , дата видачі 14 лютого 2019 року вказаним відділом реєстрації. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей : сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява про розірвання шлюбу (справа №191/2665/22). У вересні 2022 року ОСОБА_2 , не пояснивши своїх дій, поки ОСОБА_1 перебував на роботі, забрала дітей із будинку в якому вони мешкали та поїхала у невідомому напрямку. Як згодом стало відомо, ОСОБА_2 поїхала з дому зі своїм начебто родичем з яким перебуває в стосунках. В свою чергу позивач розшукував відповідача та дітей, в телефонних розмовах остання повідомляла різні місця їх перебування, а інколи діти були окремо не відомо з ким і де. Приблизно через тиждень сина вдалося забрати хворого, а доньку батькові ніхто навіть не показав. Чоловік, з яким поїхала дружина, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, перебував в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим позивач хвилюється за стан здоров`я та життя своїх дітей. ОСОБА_1 повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Він не маю наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матері з дітьми. Позивач повністю віддає дітям свою любов і турботу, велику увагу приділяє їх розвитку. Діти ростуть в любові і піклуванні про них. Також вихованню дітей приділяє увагу бабуся ОСОБА_5 , мати позивача.

У зв`язку з наведеним, просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем його реєстрації або проживання; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 992 гри .40 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явився, була повідомлена шляхом отримання СМС повідомлення. Неодноразово була повідомлена й про підготовчі судові засідання, що підтверджується довідками про доставку СМС повідомлень. Своїм правом на подання відзиву не скористалася.

Представники третьої особи до початку судового засідання надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та з врахуванням висновків органу опіки і піклування.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони з 14.02.2019 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського район Дніпропетровської області, актовий запис №4.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14.02.2019 року Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 4 розірвано.

У сторін є спільні малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , відповідно.

З довідки інспектора з питань в.о. та міграційної роботи виконавчого комітету Раївської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки керівника ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» на посаді молодший інспектор відділу нагляду і безпеки. З квітня 2022 року по вересень 2022 року його сукупний дохід складав 68 050, 62 грн.

Відповідно до службової характеристики на сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи СВК №94, останній зарекомендував себе наступним чином: посадові обов`язки та нормативні документи, які регламентують діяльність Державної кримінально-виконавчої служби, знає добре та застосовує їх у свій службовій діяльності. Свої службові обов`язки виконує добре. За характером спокійний, врівноважений.

З характеристики старости Луб`янського старостинського округу №5 виконавчого комітету Раївської сільської ради вбачається, що за час проживання на території громади ОСОБА_1 показав себе з позитивної сторони. Порядний, стриманий, виконує доручення старости, стосовно наведення санітарного стану населених пунктів. Користується авторитетом серед мешканців-односельців та друзів. За час проживання на території села скарг на його поведінку на адресу старостату не надходило.

З довідки старости Луб`янського старостинського округу №5 виконавчого комітету Раївської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З довідки №964 виданої КНП «Синельниківська ЦМЛ» Синельниківської МР вбачається, що ОСОБА_1 в реєстрі наркологічних та психічних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ» СМР» не перебуває.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Раївської сільської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.04.2023 року за №87, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місцем проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання їх батька - ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно частини восьмої статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків.

Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи те, що умови проживання позивача є належними для проживання дітей, та те, що судом не встановлено, що позивач зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, чи веде аморальний спосіб життя, то суд, вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей разом зі ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що мати дітей, у разі визначення місця проживання їх разом із батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з ними, турботі відносно дітей та участі у їх вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача у сумі 992, 40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Раївської сільської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Т. В. Прижигалінська