ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року

справа № 712/11924/21
провадження № 22-ц/821/700/23
категорія: 300000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В,

учасники справи:

позивач - Національна академія внутрішніх справ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рогозіна Олексія Вікторовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2023 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу, у складі: головуючої судді Токової С. Є.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

01 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява мотивована тим, що наказом ректора НАВС від 10 серпня 2015 № 102о/с ОСОБА_1 з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС.

Між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України у Черкаській області та відповідачем укладено Договір № Сп 15-352 про підготовку фахівця у НАВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

Наказом ГУНП України в Черкаській області від 16 серпня 2019 року № 196о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов`язався відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

У зв`язку із порушенням зобов`язань відповідачем, позивач просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з утриманням відповідача в НАВС у період з 17 серпня 2015 року по 09 липня 2019 року в загальній сумі 87 784,67 грн, які складаються з: суми грошового забезпечення - 13 281,62 грн; вартості витрат на харчування - 28 981,21 грн; вартості витрат на медичне забезпечення - 153,16 грн; вартості комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, розрахованих за період навчання без врахування періодів перебування у відпустках - 35 557,23 грн. Крім того, просив стягнути, інфляційне збільшення боргу за період з 17 серпня 2019 по 11 жовтня 2021 року яке становить 12 608, 31 грн, 3 % річних - 5 671,13 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НАВС вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 106 064,11 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн, а всього стягнуто 108 334,11 грн.

Мотивація рішення зводилася до того, що наказом НАВС від 10 серпня 2015 року № 102 о/с ОСОБА_1 зараховано в курсанти з 17 серпня 2015 року, цього ж дня між сторонами та ГУ УМВС України в Черкаській області укладено договір про підготовку здобувача вищої освіти у вищому навчальному закладі.

Відповідно до наказу ГУ НП в Черкаській області від 16 серпня 2019 року № 196 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання. При цьому останній витрати, пов`язані з утриманням у НАВС, виходячи з приписів ч. 4 ст. 74 Закону України «Про національну поліцію», не відшкодував та до позивача з цього питання не звертався. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з утриманням останнього у НАВС у розмірі 87 784 грн 67 коп. є цілком обґрунтованими, враховуючи, що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати вартість навчання, з огляду на що вирішення цього спору належить до компетенції цивільного суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 інфляційного збільшення боргу у сумі 12 608 грн 31 коп. та 3% річних у сумі 5 671 грн. 13 коп., суд виходив з приписів ст. 625 ЦК України, якими встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 03 квітня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Рогозін О. В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, порушив питання про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2023 року та закриття провадження у справі з підстав п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом не було застосовано висновки Верховного суду у справі в подібних правовідносинах. Так, особи які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», відшкодовують Міністерству Внутрішніх справ України витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному, КМУ.

Спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Про порушення предметної юрисдикції відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву, однак такі доводи не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

УхвалоюЧеркаського апеляційного суду від 29 травня 2023 року розгляд апеляційної скарги призначено на 13 червня 2023 року на 16 год 00 хв. порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що наказом ректора НАВС від 10 серпня 2015 року № 102 о/с ОСОБА_1 з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за державним замовленням з проходженням табірного збору (а. с. 20).

Між НАВС, ГУМВС України у Черкаській області та ОСОБА_1 19 серпня 2015 року укладено Договір № Сп15-352 про підготовку здобувача вищої освіти у вищому навчальному закладі МВС України.

Згідно з п. 2.1.3. Типового договору, виконавець зобов`язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до п. 2. 3. 5. Договору після закінчення навчання особа зобов`язується прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

Згідно до п. 2.3.6. у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановлення трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору, відшкодовувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 4.1. Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно до п. 4.2. Типового договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.4. зазначеного Договору передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення суми здійснюється у судовому порядку (а. с. 18).

09 липня 2019 року наказом НАВС № 749 ОСОБА_1 видано диплом бакалавра за напрямком підготовки «Правознавство» та відраховано з числа курсантів у зв`язку із завершенням навчання за освітньо-професійною програмою (а. с. 21).

Наказом ГУНП в Черкаській області від 16 серпня 2019 № 196 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням згідно з п. 7 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (а. с. 21-а).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, сума основного боргу становить 87 784,67 грн, індекс інфляції за період з 17 серпня 2019 року до 11 жовтня 2021 року - 12 608,31 грн, три відсотки річних від простроченої суми становлять - 5 671,13 грн (а. с. 8-9).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, перш за все цивільних, господарських та адміністративних між собою. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 4 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна зі сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Частиною 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, наказом ректора НАВС від 10 серпня 2015 № 102о/с ОСОБА_1 з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням за напрямком підготовки «Правознавство».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Поліцейські проходять службу в поліції під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

За нормами ст. 60 цього ж Закону відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 16 серпня 2019 року № 196 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Суд першої інстанції зробив висновок, що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати вартість навчання, тому вирішення цього спору належить до компетенції цивільного суду.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічні висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17, Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 357/8587/22.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 липня 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Із урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, тому суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, діяв не як суд, встановлений законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 та ч. 1 256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив предметну юрисдикцію спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі відповідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 255 і ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України слід закрити.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256, ст. 377 ЦПК України апеляційний суд роз`яснює позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Черкаського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю відповідно до ст. 26 КАС України і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 255 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Рогозіна Олексія Вікторовича задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу, закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Черкаського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 13 червня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко