465/3539/17
2-п/465/1/23
У Х В А Л А

судового засідання

29.03.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.,

за участю секретаря Ковальського Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львова заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року у цивільній справі №465/3539/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, в особі свого представника, звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року у цивільній справі №465/3539/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення.

В обґрунтування заяви зазначено, що 23.03.2022 року Франківським районним судом м. Львова ухвалено заочне рішення у справі №465/3539/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення.

Відповідач вважає, що дане рішення суду було ухвалено у їх відсутність та на підстав недоведених обставин, що мають значення для справи. Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не був повідомлений, участі у розгляді справи не приймав, пояснень по суті справи не надавав, також не надавав пояснень і інший відповідач по справі. При подані даного позову ОСОБА_3 було долучено ряд додатків, зокрема копію заяви-згоди ОСОБА_1 та копію договору найму житлового приміщення. Однак, відповідну заяву-згоду ОСОБА_1 не писав та не підписував, а відповідний договір найму містить ознаки підроблення. У зв`язку з цим 26.06.2018 року Франківським ВП ГУ НП У Львівській області розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Згідно наявної інформації в ході досудового розслідування було встановлено, що орендодавець ТОВ «ПРОНЕТ», згідно вказаного договору найму, послуг з надання в оренду житла не надає, а місце реєстрації товариства згідно договору дійсності не відповідає. Проведеним ж експертними дослідженнями факт написання та підписання заяви-згоди ОСОБА_1 не підтверджено. Додатковими даними щодо ходу та результатів досудового розслідування ОСОБА_1 не володіє, про що він буде окремо звертатись до органу досудового розслідування, з подальшим інформуванням суду для врахуванням отриманих відомостей при вирішенні справи за позовом ОСОБА_3 по суті. Разом з тим про існування відповідного кримінального провадження та проведення досудового розслідування за фактами підроблення вищевказаних заяви-згоди та договору найму суду було відомо із запиту органу досудового розслідування.

Метою вселення ОСОБА_3 . У квартиру, на думку відповідачів, є продовженням конфлікту між сторонами. ОСОБА_3 постійно проживає у м. Києві, про що постійно вказує сама у всіх процесуальних документах, поданих до суду, а також там же постійно, упродовж тривалого часу, працює. При цьому, загальна площа квартири, яку ОСОБА_3 висловлює бажання вселитись, є 58,2 м.кв., з них житлова площа складає 31,5 м.кв., відтак 1/4 частка ОСОБА_3 становить лише 14,55 м.кв. загальної площі, з них житлова площа лише 7,87 м. кв.

Виходячи з цього, з врахуванням тривалого та триваючого конфлікту,спільне проживання сторін буде неможливим та цілком очевидно, пов`язаним із загрозами для життя та здоров`я.

Вказана частка ОСОБА_3 , є такою, що не може бути виділеною в натурі та, в розумінні ст.47 ЖК України, є такою, що не відповідає мінімальному розміру норми жилої площі у 13,65 м. кв., а відтак таку можна вважати малозначною.

Разом з тим, відповідачі готові викупити таку частку ОСОБА_3 на прийнятних умовах, на основі засад справедливості та розумності.

Про існування вищевказаного рішення суду ОСОБА_1 було невідомо, копію такого він не отримував. Про сам факт існування рішення суду ОСОБА_1 дізнався лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69960062 ВІДКРИТОГО Франківським ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ (м. Львів) на підставі виконавчого листа у справі №465/3539/17. в подальшому, 29.11.2022 року після надання Франківським районним судом м. Львова матеріалів справи, було ознайомлено з наявними у матеріалах справи повним текстом заочного рішення суду, після чого підготовлено заяву про перегляд заочного рішення. 09.12.2022 року від ОСОБА_3 через систему Електронний суд до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказує, що заочне рішення суду не підлягає скасуванню з наступного.

В заяві стверджується, що відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про «дату, час і місце проведення судового засідання не були повідомлені, участі у справі не приймали, пояснень по суті справи не надавали".

Дане твердження не відповідає матеріалам справи № 465/3539/17, де в Ухвалі про призначення судового розгляду по суті від 20.03.2018 (головуюча суддя Мартинишин М.О.) зазначає: «У підготовчому судовому засіданні позивачка та представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачка ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином». В заяві, також, стверджується, що «орендодавець ТОВ «Пронет», згідно реєстрації знаходиться у Донецький обл.)». Так, до матеріалів ц.с. № 22-ц/783/5123/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, саме представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 долучав до матеріалів цивільної справи довідку із податкової служби України від 15.09.2015, у котрій було зазначено, що його клієнт, ОСОБА_1 , є власником наступних компаній: - 20772220, ТОВ "Комптекс", м. Львів, вул. В. Великого, 29. Статутний фонд =1,00 грн.; - 30823278, ТОВ "Пронет", м. Львів, вул. Перфецького, 21. Статутний фонд = 7.400,00 грн.

Щодо копії договору найму житлового приміщення, то оригінал цього документу знаходиться у ОСОБА_1 , як власника компанії ТОВ «Пронет» (30823278), або його представника, який надавав його ОСОБА_3 на підпис 28.08.2013.

Окрім того, відповідач зазначає, що « ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_1 ». Проте, ОСОБА_3 , її діти, є тимчасово переміщеними особами. В перші дні лютого 2022 спроба вселитися в квартиру АДРЕСА_2 потерпіла невдачу. Не зважаючи на повномасштабну війну і російську агресію, власниця 1/4 квартири ОСОБА_4 виявилася проросійсько налаштованою і очікувала «освободителей». В помешкання її не впустили.

Відповідач вказує, що «відповідачі готові викупити таку частку ОСОБА_3 на прийнятних умовах, на основі засад справедливості і розумності».

Однак, протягом понад десяти років в судах по поділу майна подружжя інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , представляють 2 адвокатських об`єднання, і трьом львівським ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) та восьми київським адвокатам ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) було надано значну кількість пропозицій мирових угод як прямим надсиланням УкрПоштою і електронної поштою, так і через медіаторів, нотаріусів, тощо, але жодного разу не отримано відповіді.

Викуп пропонувався як за ринковою ціною, так і за оцінкою судової експертизи, яка була замовлена представником ОСОБА_8 і оплачена саме ОСОБА_1 .

Також з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 протягом дванадцяти років поділу майна подружжя не було отримано жодної пропозиції щодо їх готовності викупити частку ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу придбала будинок загальною площею 631.9 кв.м і земельну ділянку площею 0.2974 га у АДРЕСА_3 , вартістю близько 700 000

доларів, то вона була і є фінансово спроможна викупити 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 .

Але, станом на 08.12.2022 ОСОБА_3 не отримувала жодних пропозицій від відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 по мирному врегулюванню або викупу 1/4 частки квартири.

Отже, у зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_3 просила суд відмовити у перегляді заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року у цивільній справі №465/3539/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення. А також просила суд постановити ухвалу про зловживання процесуальними правами відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , та їх представників ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання, яке було призначене в режимі відео конференції, подала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у її відсутності. Заперечувала проти скасування заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року у цивільній справі №465/3539/17, фактично посилалась на ті ж обставини, які були викладені у відзиві на заяву про перегляд заочного рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засідання заяву про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити та скасувати заочне рішення по даній справі. В поясненнях посилався на ті обставини, які викладені в заяві про перегляд заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, судом було встановлено, що провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №465/3539/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення задоволено частково.

Вселено ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять гривень) грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять гривень) грн. (т.2 а.с.134-140)

З вищевказаним заочним рішенням суду представник відповідача ознайомився 29.11.2022 року, що підтверджується його підписом на заяві про ознайомлення з матеріалами справі від 21.11.2022 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.07.2017 року була отримана відповідачами 21.07.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. (т.1. а.с.36).

Також, представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності від 14.01.2017 року, було ознайомлено з матеріалами справи, про що свідчить його підпис на заяві від 25.07.2017 року. (т.1 а.с.37)

Окрім того, справа не одноразово призначалась до судового розгляду, про що повідомлявся відповідач у справі, у відповідності до вимог ЦПК України, це підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, з яких вбачається, що судові повістки були отримані особисто відповідачем. (т.1 а.с.89, т.1 а.с.102, т.1 а.с. 120, т. 1 а.с. 137, т. 1 а.с. 161, т.1 а.с. 206, т. 1 а.с. 235).

Судова повістка про виклик на 25.02.2020 року була повернута до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», судові повістки на 12.10.2020 року, 03.09.2021 року повернуті з відміткою адресат відсутній.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_5 особисто був присутнім у підготовчих судових засіданнях, що вбачається з протоколу судових засідань (т.1 а.с.109-110, т.1 а.с.122-126, т.1 а.с. 133-134), а також на його адресу надсилалися судові повістки про виклик до суду, які останнім були отримані. ( т. 1 а.с. 165, т. а.с. 209, т.2 а.с.6, т. 2 а.с. 45, т.2 а.с. 77, т. 2 а.с. 115)

Отже, відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 були обізнані про розгляд справи та призначенні судові засідання, проте відзиву на позовну заяву не подали, жодних запереч щодо позовних вимог матеріали справи не містять.

Приписами ч. 7 ст. 128 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово належним чином повідомлявся судом про час і місце судового розгляду справи за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, проте в судові засідання не з`являвся, доказів поважності неявки суду не надав, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе за наявності підстав: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, не повідомив про причини неявки з поважних причин; не подав відзив на позовну заяву та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих підстав в сукупності є обов`язковою для скасування заочного рішення.

Як зазначено вище, однією із підстав скасування заочного рішення, є докази що, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Заявником не надано суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення.

З огляду на вищезазначене, підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 слід відмовити.

Суд роз`яснює, що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Щодо зловживання процесуальними правами відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , та їх представників ОСОБА_5 , ОСОБА_2 суд не вбачає підстав для задоволення в розумінні ст. 44 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року по цивільній справі №465/3539/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та вселення відмовити.

Відповідач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартьянова С.М.