КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/27/23 Головуючий у 1 інстанції: Сенюта В.О.
Провадження № 22-ц/824/9430/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційні скарги адвоката Гарницького Павла Петровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року та адвоката Цимейко Ганни Олегівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 11.09.2010 року по 27.05.2019 року. У період шлюбу у мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.10.2019 року із ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Грошових коштів, які відповідач сплачує на утримання дитини, недостатньо. З метою ухилення від сплати аліментів відповідач працевлаштувався до ТОВ «Технічний інформаційний сервіс». ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

28 квітня 2023 року представник ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішенняпро стягнення з позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду, що позивачкою не надано доказів на зміни майнового стану відповідача. Відповідно до положень ст. 181 СК України стягувачеві аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів. Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

На додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року подана апеляційна скарга представником ОСОБА_2 . Просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу, пославшись на недоведеність обсягу фактично наданих послуг, виконання робіт, їх вартості, а також актів приймання-передачі наданих послуг. Укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Цимейко Г.О. договором про надання правничої допомоги встановлений фіксований розмір гонорару адвоката в розмірі 10 000,00 грн., незалежно від обсягу наданих адвокатом послуг. Неподання стороною акту прийому-передачі виконаних робіт не може бути підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

02 червня 2023 року представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 . Просить залишити додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року без змін.

05 червня 2023 року представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить залишити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року без змін.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року підлягає задоволенню, а апеляційна скаргапредставника ОСОБА_2 на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11 вересня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16).

Відповідно довідки від 16 січня 2023 року відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Технічний та інформаційний сервіс» з 03 липня 2020 року, обіймає посаду інженера-програміста. За період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року його дохід склав 42300 грн. (а.с. 56).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення алміентів, суд першої інстанції виходив з недоведеності покращення матеріального стану відповідача з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Суд також врахував, що ОСОБА_1 раніше вже зверталася до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 08.07.2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.12.2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції і вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно положень вказаних норм визначення способу стягнення аліментів у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно, зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів і навпаки, також здійснюється за заявою того із батьків, з яким проживає дитина, якщо він вважає, що така зміна є доцільною.

При цьому, вирішуючи такі вимоги, суд не може входити в обговорення доцільності зміни способу стягнення аліментів, якщо така доцільність визначена тим із батьків, з ким проживає дитина.

Чинне законодавство не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися правом на зміну способу стягнення аліментів. Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів. Суд безпідставно послався на те, що ОСОБА_1 раніше вже зверталася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина і рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2022 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Наведені судом обставини не є перешкодою для повторного звернення ОСОБА_1 з даним позовом та не виключають можливість його задоволення.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів того, що його майновий стан не до зволяє платити аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу). А тому рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Оскільки підлягає скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року, відповідно підлягає скасування і додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року, яке є невід`ємною частиною останнього.

Додатковим рішенням від 15 травня 2023 року судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю обсягу витрат на правничу допомогу. Оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, заява представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню у зв`язку з її безпідставністю.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Матеріали справи містять заяву представника ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Гарницьким П.П.

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надала копію угоди про надання правової допомоги від 28 грудня 2022 року, укладеної з адвокатом Гарницьким П.П., відповідно до якого визначено вартість витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн., копію ордеру на надання правничої допомоги адвокатом Гарницьким П.П., та розрахунок витрат на правничу допомогу, а також копію квитанції від 08 лютого 2023 року про сплату позивачкою витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Колегія суддів не може погодитися із визначеним розміром витрат на правничу допомогу і враховує, що предметом позову ОСОБА_1 є зміна способу стягнення аліментів, підготовка позовної заяви в даній справі не потребувала аналізу великої кількості документів, вивчення та аналізу судової практики, справа по суті є незначною.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та ціну позову, а також вимоги розумності, колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Гарницького Павла Петровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Цимейко Ганни Олегівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 травня 2023 року задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.