УХВАЛА

08 червня 2023 року

м. Київ

справа № 621/1291/22

провадження № 61-7913ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2022 року та постанови Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, посилаючись на те, що в січні 2023 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, він вже звертався з касаційною скаргою на вказані вище судові рішення, однак ухвалою Верховного Суду від 24 січня2023року касаційну скаргу повернуто з підстав необґрунтованості, ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2023 року касаційну скаргу його представника за довіреністю повернуто у зв`язку з тим, що скарга підписана неналежною особою. У вказаній ухвалі було зазначено, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.Оскільки заявник перебуває на військовій службі та бере участь у бойових діях, просив строк на касаційне оскарження поновити, як такий, що пропущено з поважних причин.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення в межах передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, однак його касаційні скарги було повернуто і після отримання ухвали Верховного Суду від 20 квітня 2023 року про повернення касаційної скарги він в найкоротші строки подав до Верховного Суду нову касаційну скаргу, подане ним клопотання необхідно задовольнити і поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2022 року та постанови Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року. При цьому Верховний Суд врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявником заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та з урахуванням висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 цього Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Питання щодо звільнення учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України від сплати судового збору, розглядалося Великою Палатою Верховного Суду у справі № 9901/311/19. За результатом розгляду вказаної справи прийнято постанову від 09 жовтня 2019 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» протиправними та зобов`язати банк вчинити певні дії.

Таким чином, позов не стосується порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином соціального і правового захисту учасника бойових дій.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зважаючи на те, що позов подано у 2022 році, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2022 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становив 2 481 грн.

Судовий збір за подачу касаційної скарги за чотири позовні вимоги немайнового характеру дорівнює 7 939,20 грн (992,40 х 4 х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також заявник може подати клопотання про зменшення розміру судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, підтвердженим належними доказами.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За правилами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору, якщо: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2022 року та постанови Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко