ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2786/23 Справа № 185/4208/22 Суддя у 1-й інстанції - Головін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

секретар судового засідання - Драгомерецька А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ромашкіної Оксани Олександрівни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення.

В обґрунтування позову зазначила, що позивач володіє на правах приватної власності житловим будинком, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, загальною площею 62,8 кв.м. та земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, площею 600 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок перейшов їй у власність від рідної бабці ОСОБА_5 за договором довічного утримання (догляду) від 26 грудня 2008 року. На момент оформлення договору довічного утримання (догляду) та до смерті бабусі, до 09 серпня 2017 року, в будинку фактично мешкали позивач і бабуся, але зареєстрованими у будинку були: її мати ОСОБА_3 та її рідна сестра ОСОБА_4 , які фактично не проживали в будинку та не вели з позивачем та ОСОБА_5 спільного господарства в період часу з 2015 року по лютий 2020 року. Понад 5 років останні мешкали за кордоном в російській федерації. У лютому 2020 року відповідачі приїхали з росії разом з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . По приїзду сестра позивача ОСОБА_4 зареєструвала місце проживання свого неповнолітнього сина за адресою проживання без відома позивача.

З моменту приїзду відповідачів, в будинку без реєстрації та дозволу позивача стали проживати співмешканці матері та сестри, які систематично змінювалися, вели антисоціальний спосіб життя: не працювали, займалися дрібними крадіжками, в тому числі речей з будинку, розпивали спиртні напої, вживали наркотичні речовини, у нетверезому стані, часто влаштовували сварки та бійки. Одразу, по приїзду родичів, позивачу створили нестерпні умови спільного проживання у власному будинку, а вже через місяць-два взагалі не впустили до власного будинку та позивач вимушена була орендувати квартиру для проживання. Але весь цей час позивач намагалася вселитися до будинку, використовувала спроби домовитися про спільне проживання з відповідачами за однієї умови, що сторонніх осіб в будинку не буде, але марно.

Наразі в будинку мешкає співмешканець сестри ОСОБА_4 . ОСОБА_7 . При намаганні позивача потрапити до оселі, останній постійно погрожує фізичною розправою, перешкоджає проживанню у власному будинку. Позивач неодноразово звертався до поліції відносно порушених прав та прав неповнолітньої дитини ОСОБА_6 . Інформація зареєстрована до ЖЄО Павлоградського РВІІ за № 3387 від 12 лютого 2021 року, № 25683 від 19 жовтня 2021 року. За інформацією Павлоградського РВИ відносно вказаної особи були складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та останній був поставлений на облік в Павлоградському РВП.

У зв`язку з чим, позивач просила суд позбавити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6 права користування житловим будинком АДРЕСА_1 та виселити їх, без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі дійсно проживають в житловому будинку, якій належить на праві приватної власності позивачу, без її згоди, чинять позивачу перепони у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому. Ведуть антисоціальний спосіб життя, чинять скандали та бійки, своєю бездіяльністю сприяють руйнуванню житлового будинку. Але приймаючи до уваги те, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_6 не мають іншого житла, після звернення позивача до суду намагаються навести у будинку порядок, а також те, що на теперішній час у державі оголошено військовий стан, суд вважав за необхідне у задоволенні позову відмовити, при цьому обмежившись попередженням відповідачів про недопустимість в подальшому руйнування житлового приміщення та порушення правил співжиття, які роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - адвокат Ромашкіна Оксана Олександрівна просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем були доведені позовні вимоги, на що й посилався суд першої інстанції. Проте, суд дійшов хибного висновку, що відповідачі намагаються навести лад у будинку. Жодними нормативними актами не обмежується диспозиція ч. 1 ст. 116 ЖК України, а тому посилання суду першої інстанції інстанції на військовий стан, щодо неможливості виселення відповідачів є помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у позові, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі дійсно проживають в житловому будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, без її згоди, чинять позивачу перепони у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому. Ведуть антисоціальний спосіб життя, чинять скандали та бійки, своєю бездіяльністю сприяють руйнуванню житлового будинку. Але приймаючи до уваги те, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_6 не мають іншого житла, після звернення позивача до суду намагаються навести у будинку порядок, а також те, що на теперішній час у державі оголошено військовий стан, суд вважав за необхідне у задоволенні позову відмовити, при цьому обмежившись попередженням відповідачів про недопустимість в подальшому руйнування житлового приміщення та порушення правил співжиття, які роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку.

Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, однак не може погодитись з правовим обґрунтуванням відмови у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до приписів ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Так ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач по справі ОСОБА_2 є донькою відповідача ОСОБА_3 та сестрою відповідача ОСОБА_4 .

Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача ОСОБА_4 .

Позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В вказаному будинку, без згоди позивача, проживають відповідачі по справі.

Згідно висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради про недоцільність визнання малолітньої дитини ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим будинком та неприпустимість його виселення, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 є рідними сестрами. ОСОБА_4 має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини відомості про батька відсутні. Мати ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_6 зареєстрована та проживає на АДРЕСА_1 . Умови проживання умовно задовільні. Згідно з інформацією, наданою Павлоградським міським центром соціальних служб, ОСОБА_4 проживає з співмешканцем ОСОБА_7 . Вона та він працюють. Під час чергового відвідування виявлено, що у будинку прибрано. В наявності продукти харчування, для дитини облаштоване місце для сну та відпочинку. Приготування їжі здійснюється на газовій плиті, яка приєднана до газового балону. За заявою власника в будинку відключено газо та електропостачання. ОСОБА_4 не має на праві приватної власності або користування будь-якого іншого житлового приміщення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_8 посилалася на те, що з моменту вселення відповідачів, в будинку стали проживати і їх співмешканці. Вони ведуть антисоціальний спосіб життя, не працюють, розпивають спиртні напої, влаштовують сварки та бійки, чим створили нестерпні умови для спільного проживання, згодом не впустили позивача в будинок. З цього питання позивач неодноразово зверталася до відділу поліції. З питань відчуження житла ОСОБА_8 та ОСОБА_4 до служби у справах дітей, органу опіки та піклування не зверталися. Дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

Питання захисту житлових прав малолітнього ОСОБА_6 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за неможливе визнати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та неприпустимість його виселення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що відповідачі порушують правила співжиття, нищать і псують майно позивача і створюють позивачу перешкоди в користуванні її власністю.

Також позивачем не надано доказів про те, що до відповідачів вживалися заходи попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 ЖК УРСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

Підстави для виселення відповідачів, виходячи з офіційного характеру заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню осіб на підставі ст.116 ЖК України без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства про допустимість засобів доказування, позивачем не доведені.

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність заборгованості за комунальні послуги, неналежне виховання неповнолітньої дитини та не створення належних умов для проживання та виховання неповнолітньої дитини не є підставою для задоволення позову.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено підстав для виселення, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ромашкіної Оксани Олександрівни - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , виклавши їх в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 березня 2023 року.

Головуючий: суддя А.П. Барильська

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко