С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/4011/23
В справі 760/1762/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

ІІ. Описова частина

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з нею.

Свої вимоги Позивачка обґрунтувала тим, що з 21.04.2007 по 01.01.2013 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований 21.04.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 528. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2012 шлюб розірвано.

За час шлюбу у Позивачки та Відповідача народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільна дитина мешкає разом з Позивачкою, перебуває на повному її утриманні. Мати супроводжує дитину для отримання освіти в спеціалізованій школі № 149 м. Києва, забезпечує отримання донькою належної медичної допомоги. Позивачка цікавиться успіхами дитини і відповідально ставиться до її виховання. Відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та вчителями, забезпечує відвідування дитиною творчих гуртків. Позивачка створила для доньки належні побутові умови для розвитку та гармонійного зростання.

Позивачка зазначає, що вона є педагогом та працює в спеціалізованій школі №149 м. Києва. На сьогоднішній день перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми до 3-х років та отримує допомогу при народженні дитини. Родину на сьогоднішній день забезпечує чоловік Позивачки. Відповідач успіхами доньки не цікавиться, аліменти на дитину не сплачує, до суду за вирішенням цього питання Позивачка не зверталась.

Позивачка вказує, що в жовтні 2022 року звернулась до служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення батьків багатодітної сім`ї та посвідчення дитини з багатодітної сім`ї, на що отримала відмову по причині ненадання документів, що підтверджують факт виховання дитини Позивачкою після розірвання шлюбу, тобто відповідного рішення суду.

У зв`язку з цим та за наявності спору між Позивачкою та Відповідачем щодо визначення місця проживання дитини Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце місця проживання дитини разом з матір`ю.

У підготовче засідання Позивачка та її представник не з`явились, але представник надала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просить суд розглянути справу без її участі та участі Позивачки, позов задовольнити, ухвалити рішення суду в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує, щоб суд ухвалив рішення, яким визначив місце проживання дитини разом з матір`ю. Просив суд розглянути справу за його відсутності та позов задовольнити.

Від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 21.04.2007 по 01.01.2013 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначений шлюб був зареєстрований 21.04.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 528. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2012 шлюб розірвано.

Встановлено, що за час шлюбу у Позивачки та Відповідача народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу, як вбачається зі змісту позову, залишилася проживати разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Спільна дитина мешкає разом з Позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою мешкають чоловік Позивачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та їх спільні доньки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згадана квартира розташована на 3 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3 кімнат жилою площею 47.2 кв.м, загальною площею 65.5 кв.м, у тому числі 1-а кімната 12.2 кв.м, 2-кімната 17.8 кв.м, 3-я кімната 17.2 кв.м, кухні площею 6.6 кв.м, ванної кімнати 2.4 кв.м, вбиральні 1.0 кв.м, коридору 7.1. кв.м. Квартира обладнана терасою 0.7 кв.м та лоджією 1.5 кв.м. Кватира належить Позивачці на праві власності.

Встановлено, що саме мати супроводжує дитину для отримання освіти в спеціалізованій школі №149 м. Києва та отримання медичної допомоги. Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, законним представником дитини є Позивачка.

Згідно з довідкою та характеристикою спеціалізованої школи №149 м. Києва, виданою на ученицю 8-В класу ОСОБА_3 , Позивачка цікавиться успіхами дитини і відповідально ставиться до її виховання, відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та вчителями. Батько, ОСОБА_2 , за період навчання ОСОБА_8 її шкільним життям не цікавився, з класним керівником та вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував.

Згідно з творчою характеристикою вихованки гуртка « Арт-графіка » ОСОБА_3 , творчий шлях дитини підтримують рідні - мама та бабуся, які завжди приходять на допомогу в скрутну хвилину, цікавляться творчими успіхами дитини. Батько дитини ОСОБА_2 зовсім не цікавиться успіхами своєї дитини і жодного не приходив в Палац, де проходять тренування.

Позивачка створила для доньки належні побутові умови для розвитку та гармонійного зростання.

ОСОБА_1 є педагогом та працює в спеціалізованій школі № 149 м. Києва. На сьогоднішній день перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми до 3-х років та отримує допомогу при народженні дитини. Родину на сьогоднішній день забезпечує чоловік Позивачки - ОСОБА_5 , який працює в ТОВ «БК Планто Солар».

З пояснень Позивачки встановлено, що Відповідач аліменти на дитину не сплачує, до суду за вирішенням цього питання Позивачка не зверталась.

Позивачка в жовтні 2022 року звернулась до служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення батьків багатодітної сім`ї та посвідчення дитини з багатодітної сім`ї, на що отримала письмову відмову з наступних причин.

Порядок виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2010 № 209 доповнено пунктом № 32 (постанова КМ № 1003 від 28.10.2020), де зазначено, що у разі реєстрації повторного шлюбу та проживання із дітьми від попереднього шлюбу до заяви подаються документи, що підтверджують факт виховання дитини одним з батьків після розірвання шлюбу; копія рішення суду про позбавлення батька чи матері батьківських прав, визнання батька чи матері недієздатним (недієздатною), безвісти відсутнім (відсутньою) копія свідоцтва про смерть батька чи матері, копія свідоцтва про народження дитини у разі внесення змін у зв`язку з усиновленням.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції ООН «Про захист прав і основних свобод людини» передбачено, що кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

З огляду на досліджені вище матеріали суд вважає, що Позивачкою створені усі необхідні умови для належного розвитку своєї доньки, вона забезпечує задоволення її матеріальних потреб, бере активну участь у вихованні, а тому суд погоджується з тим, що доцільним є визначення місця проживання дитини разом з Позивачкою.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи подання Відповідачем заяви про визнання позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

З урахуванням задоволення позову, визнання позову Відповідачем та відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивачки 50 відсотків сплаченого нею при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 536,80 гривень, а інші 50 відсотків сплаченого судового розміру в розмірі 536,80 гривень підлягаю поверненню на користь Позивачки з Державного бюджету.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 174, 206, 207, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 536,80 гривень.

3. Повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого нею при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 536,80 гривень з Державного бюджету.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, адреса: проспект Повітрофлотський, буд. 41, м. Київ; .

Суддя: