Справа № 308/8520/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

01.05.2023 року засобом поштового зв`язку АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовною заявою, яка зареєстрована канцелярією суду 24.05.2023 року, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 26.01.2022 року в розмірі 162 213,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № від 26.01.2022 та надано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 120 475,38 грн., проте, відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості. При цьому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором АТ «ТАСКОМБАНК», яке набуло право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Заяви ( клопотання) учасників справи

Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2023 відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Так як сторони, їх представники в судове засідання не з`явилися, судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом.

26.01.2022 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № та надано відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 120 475,38 грн.

Відповідно до умов кредитного договору № від 26.01.2022 року позичальнику ОСОБА_1 надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 120 475,38 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 кредитного договору кредитний договір №, паспорт кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №5851435 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» складають єдиний кредитний договір позичальника. Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору, паспортом кредиту та умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до його укладення і погодився з усіма його умовами (розділ 2 кредитного договору).

01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (первісним кредитором) та Акціонерним товариством "Таскомбанк" (новим кредитором) був укладений договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, згідно якого Первісний кредитор (ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень") передає (відступає) новому кредитору (АТ "Таскомбанк") свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п. 2.1.).

На підтвердження передачі прав вимоги за кредитним договором № від 26.01.2022, укладеним з позичальником ОСОБА_1 , позивачем додано витяг з реєстру прав вимоги до вищевказаного договору відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 за 27.01.2022, в якому зазначено № кредитного договору № від 26.01.2022 року, позичальник ОСОБА_1 , сума кредиту 120 475,38 гривень, дата закінчення договору 01.02.2027 рік, загальна сума заборгованості 120 563,64 грн., сума основного боргу за кредитом 120 475,38 грн., сума нарахованих процентів 0,03 грн., сума нарахованих щомісячних процентів 88,23 грн., ціна договору за кредитом 120 563,64 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору станом на 14.03.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором № від 26.02.2022 року, становить 162 213,90 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) становить 120 474,38 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 13,47 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 41 725,05 грн.

На підтвердження надання відповідачеві кредиту та наявності заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача.

Оцінка Суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04.06.2020 у справі №910/1755/19.

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Як встановлено судом, 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір відступлення прав вимоги №01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, передало АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (п. 2.1. договору).

Позивач АТ «Таскомбанк» не довело того, що має право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 26.01.2022 року, який укладений після відступлення ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги за кредитним договором на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк».

Фактично ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» на час укладення договору відступлення права вимоги від 01 вересня 2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора.

На момент укладення договору відступлення права вимоги від 01 вересня 2021 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 26.01.2022 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору. Включення ОСОБА_1 до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 01 вересня 2021 року є безпідставним. Належних доказів, які б свідчили, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором від 26.01.2022 року, позивачем не надано.

Той факт, що при укладенні договору відступлення прав вимоги його сторони домовились (пункт 3.4) про те, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, і реєстр боржників був сформований 27.01.2022 року, куди було включено ОСОБА_1 , не спростовує висновків суду.

Обумовлений сторонами у пункті 3.4 договору про відступлення прав вимоги строк не дає підстав для включення до портфеля заборгованості права вимоги по тих кредитних договорах, які були укладені з первісним кредитором після набрання чинності договором про відступлення прав вимоги.

За правилами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки відступити право вимоги виконання обов`язку відповідно до положень статей 509-514 ЦК України можливо лише у конкретному зобов`язанні, однак зобов`язання відповідача станом на 01.09.2021 року не існувало, а тому до виникнення зобов`язання не могло бути передано право вимагати його виконання, - суд дійшов до висновку, що АТ «Таскомбанк» не набуло прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 , що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

З огляду на це, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 509, 510, 512, 514, 526, 527, 631 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263 265, 289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2023 року.

Суддя Олена ГОЛЯНА