Дата документу 07.08.2023
Справа № 334/2373/23
Провадження № 2/334/1359/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Півень М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про захист прав споживача та зобов`язання відновити залишок коштів на банківському рахунку,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2023 року позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кацюба Максим Володимирович, звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про захист прав споживача та зобов`язання відновити залишок коштів на банківському рахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є клієнткою АТ «АКЦЕНТ-БАНК». 16 жовтня 2022 року, з незалежних від позивачки обставин, невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у розмірі 24972,75 грн. з її особистого рахунку в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» НОМЕР_1 . Згідно з копією квитанції № 0, з банківської картки позивачки проведено списання 16.10.2022 о 20:52:24 на суму 24750,00 грн (комісія у сумі 222, 75 грн.). Отримувач коштів WWW.IPAY.UA p2p. Того ж дня позивачка повідомила про зазначену обставину Банк шляхом телефонного повідомлення служби підтримки Банку з метою повідомлення про незаконне списання коштів та блокування картки. Оператор зафіксував вказаний факт. В подальшому, протягом 16-24.10.2022 позивачка спілкувалась з представниками АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з питань її подальших дій та вирішення питання про фіксування факту незаконного списання коштів та їх повернення на її рахунок. 19 жовтня 2022 року позивачка звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинений відносно неї злочин, яка була зареєстрована Запорізьким районним управлінням поліції ГУ НП у Запорізькій області (ЄО 23375 від 19.10.2022). В той же час відомості за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР були внесені та розпочато досудове розслідування лише після скарги позивача до органів прокуратури. 29 січня 2023 року представник позивача - адвокат Кацюба М.В. звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо повернення на рахунок позивачки коштів, списаних шахрайським шляхом невідомими особами 16.10.2022 в сумі 24 972, 75 грн. Проте, листом від 08.02.2023 № 20.1.0.0.0/7-20230202/176, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» повідомив позивача про відсутність правових підстав щодо компенсації коштів у розмірі 24 972, 75 грн., оскільки, на думку Банку, проведення несанкціонованих операцій стало можливим внаслідок можливих порушень позивачем умов і правил надання банківських послуг, а тому Банк не може нести відповідальність за операції по картці клієнта, проведені третіми особами і збиток, заподіяний внаслідок їх дій.

Таким чином, позивачка вважає, що незважаючи на той факт, що електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем, а позивач невідкладно повідомила Банк про платіжні операції, які нею не виконувалися, відповідач безпідставно відмовив в поверненні на її рахунок коштів, списаних шахрайським шляхом невідомими особами. Представник позивачки зазначає, що позивачка нікому свою картку не надавала, не втрачала її, ПІН-код не розголошувала, а зняття коштів відбулося внаслідок шахрайських дій, таємного викрадення грошових коштів, оскільки списання коштів з рахунку позивачки відбулося поза її волею, не з її вини та за відсутності поінформованості про проведення банком операцій за її банківським рахунком. Оскільки здійснення такої операції банком відбулося протиправно, тому позивачка просить відновити залишок коштів на її особистому рахунку до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованої операції від 16.10.2022 року.

Ухвалою суду від 31.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

01 травня 2023 року до суду від представника АТ «АКЦЕНТ-БАНК» надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що підтверджені неналежними доказами.

В обґрунтування заперечень на позов представник відповідача зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку позивачка отримала банківську картку. Згідно до даних Умов і Правил надання банківських послуг, держатель зобов`язується не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати Картку (її реквізити) для здійснення операцій іншим особам, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Карти; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу; нести відповідальність за розголошення та розповсюдження будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта. Власник картки зобов`язаний уживати усіх можливих заходів для запобігання втрати Картки/ПІН-коду/постійного пароля та одноразових паролів, запобігати переданню будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Відповідач вважає, що позивач порушив Умови і Правила надання банківських послуг, адже повідомив Банк про здійснення операцій вже після їх проведення. Крім того, відповідач вважає, що за інформацією позивачки порушено кримінальну справу про шахрайські дії відносно неї, де вона визнана потерпілою, а тому позивачка повинна подавати позов в рамках кримінальної справи до винної особою, а банк такою особою не є. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність за Законом України «Про платіжні послуги». Згода на виконання платіжної операції може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача. Як вбачається із банківської виписки, надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції був платіжний сервіс iPay.ua, тому саме він зобов`язаний був перевірити згоду платника на виконання банківської операції, оскільки саме він передав інформацію Банку про згоду клієнта. Таким чином, операція вважається акцептованою. Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглядати за відсутності представника Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачка є клієнтом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» і користується послугами банку відповідно до Умов і правил надання банківських послуг.

Згідно банківської виписки по картці/рахунку № НОМЕР_2 , який належить позивачці, за період з 11.10.2022 -01.11.2022, сума витрат складає 26 461, 28 грн., сума зарахувань 190 грн. Баланс на початку періоду складав 29 752, 83, баланс на кінець періоду складав 3 481, 55 грн.

16 жовтня 2022 о 20-52 год. з особистого рахунку позивачки відбулося списання грошових коштів у сумі 24 972, 75 грн., з них 222, 75 грн. - сума комісії.

Як зазначає позивач, 16.10.2022 їй стало відомо, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у розмірі 24972,75 гривень з її особистого рахунку в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» НОМЕР_1 . При цьому, ані ПІН-код, ані постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам позивачка не повідомляла, телефон чи sim-карту не губила. Того ж дня позивач повідомила про зазначену обставину Банк шляхом телефонного повідомлення служби підтримки Банку з метою повідомлення про незаконне списання коштів та блокування. В подальшому, протягом 16-24.10.2022 позивач спілкувалась з представниками АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з питань її подальших дій та вирішення питання про фіксування факту незаконного списання коштів та їх повернення на її рахунок, що підтверджується скриншотом листування засобами електронного зв`язку з банком та додано до позову.

19 жовтня 2022 року позивач звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинений відносно неї злочин, яка була зареєстрована Запорізьким районним управлінням поліції ГУ НП у Запорізькій області (ЄО 23375 від 19.10.2022 року), яким розпочато кримінальне провадження не було. Після скарги позивача до органів прокуратури, 01.12.2022 Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя були внесені відомості за заявою позивачки до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування. У кримінальному провадженні позивачку було визнано потерпілою, що підтверджено копіями матеріалів кримінального провадження, долученими до матеріалів справи представником позивачки.

Відповідно до матеріалів цього кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування Запорізьким РУП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що 16.10.2022 невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у розмірі 24 972, 75 з особистого рахунку в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» ОСОБА_1 .. В ході досудового розслідування позивачку визнано потерпілою та допитано щодо обставин вчинених відносно неї шахрайських дій невідомими особами. На час розгляду справи досудове розслідування триває.

29 січня 2023 року представник позивача - адвокат Кацюба М.В. звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо повернення на рахунок ОСОБА_1 коштів, списаних шахрайським шляхом невідомими особами 16.10.2022 в сумі 24 972, 75 грн. Листом від 08.02.2023 № 20.1.0.0.0/7-20230202/176, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» повідомив позивача про відсутність правових підстав щодо компенсації коштів у розмірі 24 972, 75 грн., оскільки, на думку Банку, проведення несанкціонованих операцій стало можливим внаслідок порушення позивачем умов і правил надання банківських послуг, а тому Банк не може нести відповідальність за операції по картці клієнта, проведені третіми особами і збиток, заподіяний внаслідок їх дій.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до п. 14.12 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до п. 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з п. 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (п. 6 розділу VI Положення №705).

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі №6-71цс15 та неодноразово підтверджені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.01.2018 у справі №202/10128/14-ц (провадження №61-1856св17), від 18.04.2018 у справі №190/926/16-ц (провадження №61-6470св18), від 20.06.2018 у справі №320/1169/16-ц (провадження №61-9855св18), від 22.11.2018 у справі №712/2283/16-ц (провадження №61-11291св18), від 05.12.2018 у справі №754/15020/15-ц (провадження №61-22283св18), від 17.07.2019 у справі №571/841/16-ц (провадження №61-25606св18), від 13.09.2019 у справі №501/4443/14-ц (провадження №61-10469св18), від 02.10.2019 у справі №182/3171/16 (провадження №61-24548св18), від 16.10.2019 у справі №676/2792/16-ц (провадження №61-34233св18), від 20.11.2019 у справі №210/245/18-ц (провадження №61-4352св19), від 05.12.2019 у справі №168/613/16-ц (провадження №61-11711св18), від 23.01.2020 у справі №179/1688/17 (провадження №61-12707св19).

Судом встановлено, що по картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на ім`я ОСОБА_1 , 16.10.2022 виконано одну транзакцію шляхом списання грошових коштів. Про даний факт позивачка дізналась 16.10.2022 після отримання повідомлення і невідкладно повідомила про це банк на гарячу лінію, а також звернулась до правоохоронних органів.

Як вбачається з наданих відповідачем повідомлення від 08.02.2023 №20.1.0.0.0/7-20230202/176 після отримання заяви позивачки про спірну транзакцію, відповідальними співробітниками банку проведено внутрішню перевірку, у результаті якої виявлено, що транзакція проведена відповідно до всіх вимог платіжної системи, послуги надані в повному обсязі. Цим же повідомленням АТ «АКЦЕНТ-БАНК» залишив поза увагою вимоги позивачки щодо повернення незаконно списаних коштів.

При цьому, відповідачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню банківської картки, ПІН-коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, відповідачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не надано доказів на підтвердження вчинення позивачкою дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Вказане свідчить про відсутність вини позивачки, а тому відмова банку у відновлення залишку кредитних коштів на її особистому рахунку є неправомірною.

Крім того, посилаючись у відзиві на Умови і Правили надання банківських послуг у А-Банку, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження ознайомлення позивачки з даними умовами договору.

Отже, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача поновити залишок коштів на особистому рахунку позивачки до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 16.10.2022 року щодо зняття коштів в сумі 28 504, 30 гривень 00 коп. (власні кошти).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Участь адвоката Кацюби Максима Володимировича, який представляє інтереси позивачки у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги №б/н від 12.12.2022 року (далі - Договір), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № ЗП 002163 від 16.05.2019 року, Додатковою угодою № 1 від 12.12.2022 року до Договору з Описом робіт (наданих послуг), Актом №1 про прийняття-передачі наданих послуг від 26.03.2023 року до Договору, згідно з якими сума витрат на правову допомогу за підготовку позовної заяви з додатками становить 2500 гривень.

Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн., а саме за підготовку позовної заяви із додатками.

Окрім того, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією № від 22.02.2023 року, оригінал якої долучено до справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 15-16, 509, 1054, 1066, 1073 ЦК України, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постановою правління НБУ від 05.11.2014 № 705, ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» - задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (; юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) відновити залишок коштів на особистому рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованої операції від 16.10.2022 року, в сумі 28 504, 30 гривень 00 коп. (власні кошти).

Стягнути з Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. та судовий збір у розмірі 1 073,60 грн..

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.