ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/401/19 Номер провадження 22-ц/814/386/23Головуючий у 1-й інстанції Шелест І.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

за участю секретаря Боштенка В.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Монагарової на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року, ухвалене суддею Шелест І.М., за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з позовом до ПАТ «Харківгаз», в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «Харківгаз» від 26.12.2018 р. про задоволення акту про порушення від 12.12.2018 № 1691 до споживача ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 , будинок номер АДРЕСА_1 про донарахування об`єму природного газу та його вартості за період з 12.12.2016 по 30.11.2018 у розмірі 99 221, 89 грн, за період з 01.12.2018 по 12.12.2018 у розмірі 447,59 грн; зобов`язати ПАТ «Харківгаз» за власний рахунок відновити газопостачання в домоволодінні розташованому за адресою: будинок номер АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача 10 000, 00 грн моральної шкоди та 8 400, 00 грн витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона є власницею 1/3 житлового будинку номер АДРЕСА_1 та споживачем послуг газопостачання Мереф`янського відділення АТ «Харківкгаз» за вказаною адресою згідно особового рахунку № НОМЕР_1 .

12.12.2018 представники відповідача провели обстеження газопроводу за вищевказаною адресою, після чого вручили позивачу акт про порушення № 1691 про виявлення несанкціонованого газопроводу d-19 мм, врізаного в підземний газопровід перед лічильником газу. В той же день представники відповідача відключили будівлю позивача за вищевказаною адресою від мережі газопостачання.

26.12.2018 відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення проведення донарахувань споживачам природного газу, за результатами якого оформлено протокол №2826 про визнання акту про порушення позивача таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС, здійснення донарахування об`єму природного газу та його вартості за період з 12.12.2016 по 30.11.2018 у розмірі 99 221, 89 грн, за період з 01.12.2018 по 12.12.2018 у розмірі 447, 59 грн.

17.01.2019 на адресу позивачки надійшла вимога АТ «Харківгаз» про необхідність сплати вищевказаної вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу. Позивач вважає рішення відповідача про припинення газопостачання та донарахування об`єму природного газу такими, що порушують права позивачки як споживача, оскільки жодних втручань до роботи системи газопостачання позивач не здійснювала, природний газ в обхід лічильника не використовувала, так званий «несанкціонований газопровід» не під`єднаний до газової мережі внутрішнього газопостачання, що свідчить про неможливість його використання для споживання природного газу в обхід комерційного вузла обліку (лічильника газу).

Крім того зазначає, що порушення, зафіксоване в акту, неможливо вважати несанкціонованим газопроводом, оскільки відсутня така обов`язкова його складова як витрата природного газу споживачем через самовільно під`єднаний газопровід в обхід газового лічильника.

Вказує, що незаконними діями представників відповідача щодо припинення газопостачання в зимовий період завдали позивачці моральної шкоди, яку позивач оцінює в 10 000, 00 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Оператор Газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживача шляхом визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання відновити газопостачання та стягнення моральної шкоди - відмовлено повністю.

З цим рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Монагарова О.Я. подала на нього апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_2 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивачки вказує на незаконність та необґрунтованість рішення внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та порушення норм матеріального права.

Зазначає, що позивачка не здійснювала жодних втручань до роботи системи газопостачання, їй не було відомо про наявність несанкціонованого газопроводу, вона не використовувала природний газ в обхід лічильника. Вказані в акті порушення неможливо вважати несанкціонованим газопроводом. Вважає висновки суду першої інстанції про наявність в домоволодінні АДРЕСА_1 несанкціонованого газопроводу таким, що суперечить нормам чинного законодавства та фактичним обставинам.

Вказує, що відповідач не виконав вимоги п. 1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, не надав позивачці повідомлення про припинення газопостачання не менш як за три доби до запланованої дати припинення газопостачання, та здійснив припинення газопостачання за адресою позивача за відсутності законних підстав.

У зв`язку з відсутністю несанкціонованого газопроводу відсутні підстави для донарахування позивачці об`єму природного газу та його вартості за період з 12.12.2016 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 99221,89 грн за період з 01.12.2018 по 12.12.2018 в розмірі 447,59 грн.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Згідно ч. 6, п. 1, 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі на електронні адреси в порядку ч.6, п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Представник відповідача ПАТ «Харківгаз» на відеоконференцзв`язок не вийшла.

Отже, учасники справи, які не з`явилися до суду, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2007, виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л. М., зареєстровано в реєстрі за № 1-565 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14870109 від 12.06.2007, виданого КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», номер запису 5089 в книзі 28.

Місце проживання позивачки відповідно до відмітки в паспорті зареєстровано за вищевказаною адресою з 29.03.2000. У вказаному вище будинку також зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У 2012 році на замовлення та за рахунок позивачки ОСОБА_1 було розроблено робочий проект (проектно-технічну документацію) та технічні умови для побудови внутрішнього газопроводу у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями проектно-технічної документації.

17.11.2015 між ОСОБА_1 та відповідачем в особі Мереф`янського відділення ПАТ «Харківміськгаз» укладено договір про надання послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Факт наявності між сторонами відносин щодо надання послуг з газопостачання та їх оплати визнається обома сторонами, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

12.12.2018 представниками відповідача проведено обстеження газопроводу за вищевказаною адресою, за результатом якого складено акт про порушення № 1691, у якому зафіксовано виявлення наступних порушень: виявлено несанкціонований газопровід d-19 мм, врізаний в підземний газопровід перед лічильником газу. Даний несанкціонований газопровід проведений шляхом механічного приєднання до підземного газопроводу-вводу металевого штуцеру довжиною приблизно 10 см діаметром приблизно 19 мм, до якого приєднаний гумовий шланг з конусним краном, який також розташований під землею. Другий кінець знаходиться на відстані приблизно 7 м від вхідних дверей. На несанкціонованому газопроводі було виявлено витік природного газу. Несанкціонований газопровід знаходиться на глибині приблизно 30 см від поверхні ґрунту на відстані приблизно 20 см від стіни житлового будинку на території даного домоволодіння. На момент виявлення даного несанкціонованого газопроводу підключеного до нього газоспоживаючого обладнання не було, конусний кран знаходиться в закритому положенні. При відкритті крану на несанкціонованому газопроводі є можливість проводити самовільний необлікований відбір природного газу на потреби даного домоволодіння поза лічильником газу.

Акт було складено у присутності ОСОБА_3 , який зареєстрований за даною адресою і підписався про ознайомлення з актом. Зауваження на час складення акту були відсутні.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно відеозапису фіксації виявленого порушення від 12.12.2018 за вказаною вище адресою, та фототаблиці до нього, на території цього домоволодіння під землею на глибині приблизно 30 см перед лічильником газу наявний факт врізки в газову трубу без наявного підключеного газового обладнання. При перевірці співробітником газопостачальної організації вказаного відводу вбачається витік газу та можливість проводити відбір природного газу через вказаний відвід.

12.12.2018 співробітником ПАТ «Харківміськгаз» у присутності позивачки ОСОБА_1 також було проведено інвентаризацію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами чого складено акт № .

12.12.2018 співробітником ПАТ «Харківміськгаз» було здійснено відключення об`єкту (газових приладів) споживача за даною адресою, про що між споживачем ОСОБА_8 та ПАТ «Харківміськгаз» складено акт б/н. Причинами припинення газопостачання відповідно до акту про відключення визначено: несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; порушення споживачем правил безпеки системи газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

26.12.2018 комісією з розгляду актів про порушення, проведення донарахувань споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем прийнято рішення, оформлене протоколом № 2826, яким, з урахуванням акту-розрахунку від 26.12.2018, акт про порушення № 1691 від 12.12.2018 визнано таким, що відповідає вимогам Кодексу РГМ та задоволено повністю; ухвалено провести донарахування об`ємів недооблікованого природного газу та його вартості за період з 12.12.2016 по 30.11.2018 у розмірі 99 221, 89 грн, за період з 01.12.2018 по 12.12.2018 у розмірі 447, 59 грн.

На засіданні комісії, під час розгляду акту про порушення № 1691 від 12.12.2018 була присутня споживач - позивач по справі, яка з прийнятим рішенням не погодилась, вважала, з урахуванням застережень в протоколі комісії, що відповідати має колишній власник.

11.01.2019 відповідачем ПАТ «Харківміськгаз» було направлено позивачу вимогу № Рв-37-61011-0119 про необхідність сплати вищевказаної вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, яку позивач, як вона вказує у своїй позовній заяві, отримала 17.01.2019.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у домоволодінні позивача виявлено несанкціонований газопровід, проведений шляхом прихованих заходів. Доказів на спростування встановлених в акті порушень позивачка не надала, в зв`язку з чим відповідачем правомірно здійснено нарахування не облікованого об`єму використаного газу.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду, враховуючи наступне.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначаються Кодексом газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРС).

До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, згідно пп. 1 п. 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 в чинній на момент здійснення обстеження газопроводу та складення акту про порушення редакції постанови № 691 від 12.07.2018належать:

1) наявність несанкціонованого газопроводу;

2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);

4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання;

5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 розділу І Кодексу ГРС несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 3 розділу ХІ Кодексу ГРС якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ (п. 4 розд. І Кодексу ГРС).

Межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж (п. 4 розд. І Кодексу ГРС).

Межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (пп. 2 п. 5 розділу ІІІ Кодексу ГРС).

Власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньобудинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 11, 12 до цього Кодексу. При цьому невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання (додаток 13), які визначають вихідні дані для проектування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проектування та будівництва газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до газових приладів і пристроїв замовника. Будівництво та введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечується замовником (пп. 4 п. 1 розділу V Кодексу ГРС).

Технічні умови приєднання включають ситуаційний план (ескізне креслення) розміщення ділянки газопроводу, на якому встановлюється точка приєднання та визначається прогнозована точка вимірювання (місце встановлення вузла обліку).

Відповідно до встановлених судом обставин, які не спростовані позивачкою, 12.12.2018 при проведенні обстеження газопроводу за адресою АДРЕСА_1 та області працівниками АТ «Харківгаз» було зафіксовано самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу, що відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 є несанкціонованим газопроводом.

Судом також встановлено, що згідно відеозапису фіксації виявленого порушення від 12.12.2018 за вказаною вище адресою, та фототаблиці до нього, на території цього домоволодіння під землею на глибині приблизно 30 см перед лічильником газу наявний факт врізки в газову трубу без наявного підключеного газового обладнання. При перевірці співробітником газопостачальної організації вказаного відводу вбачається витік газу та можливість проводити відбір природного газу через вказаний відвід.

Таким чином, для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу необхідно відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем достатнім встановлення факту самовільно під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу.

За таких обставин колегія суддів вважає,що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення комісії АТ «Харківгаз» від 26.12.2018 р. про задоволення акту про порушення від 12.12.2018 № 1691 до споживача ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 , будинок номер АДРЕСА_1 про донарахування об`єму природного газу та його вартості за період з 12.12.2016 по 30.11.2018 у розмірі 99 221, 89 грн, за період з 01.12.2018 по 12.12.2018 у розмірі 447,59 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що самого факту наявності на території домоволодіння позивача врізки не достатньо для примусу у вигляді донарахування неврахованих обсягів газу, необхідно встановити, хто саме здійснив таку врізку, а також що саме через цю врізку споживається або споживався природний газ, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником), є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частині четвертій статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Виходячи з обсягу прав та обов`язків споживача природного газу, позивач несе відповідальність за утримання газового обладнання в належному стані незалежно від того, чи знаходилося це обладнання в належному стані на час придбання у власність домоволодіння.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Приймаючи до уваги те, що дослідженими в суді першої інстанції доказами підтверджується, що позивачкою ОСОБА_1 , яка є споживачем природного газу, допущено порушення, передбачене підпунктом 1 пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, це є підставою для відшкодування завданих збитків відповідачу.

Сам порядок нарахування суми збитків та їх розмір позивачкою ОСОБА_1 не оспопрюється.

Не заслуговують на увагу посилання представника позивача щодо порушення відповідачем порядку припинення газопостачання, оскільки припинення газопостачання було виконано внаслідок виявлення витоку газу з метою недопущення аварійної ситуації, відповідно до п. 5.7. Правил безпеки системи газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 та п. 5 глави 7 розділу IV Кодексу ГРС, про що зазначено в акті про порушення від 12.12.2018. Порядок відновлення постачання газу, в свою чергу, встановлений п. 6 глави 7 розділу IV Кодексу ГРС.

Також, колегія суддів приймає до уваги те, що, відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 не довела, що внаслідок дій відповідача їй була завдана моральна шкода, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив їй у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Монагарової Ольги Яківни залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29.03.2023 р.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді С.Б.Бутенко

О.В.Прядкіна