17.08.2023 Єдиний унікальний номер 205/2309/23
Провадження № 2/205/1427/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Морозової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який уточнював протягом підготовчого провадження, про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування остаточної редакції позову посилається на те, що на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року з нього стягнуто на двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 від заробітку платника аліментів. Даний судовий наказ виконувався в повному обсязі до 21 липня 2023 року, поки ОСОБА_5 не виповнилося 18 років, та продовжує виконуватися на теперішній час в розмірі 1/6 від заробітку платника аліментів на утримання ОСОБА_4 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року стягнуто з нього, ОСОБА_1 , аліменти на користь та утримання сина ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 липня 2022 року до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку.

Щомісячно підприємством відраховуються аліменти згідно виконавчого провадження ВП № 63349965 від 20.10.2020 р. на доньку в розмірі 16,5% з 20 вересня 2020 року по теперішній час, на сина-16,5% відраховувались з 20 вересня 2020 року по 21 липня включно, тобто 1/3 частина його доходів-33%. Але згідно рішення суду від 22.07.2022 щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина він має сплачувати на утримання двох дітей 41,5%, що не відповідає ч.5 ст.183 СК України.

Він протягом 2020-2022 років не купував рухоме та нерухоме майно, сума якого перевищувала б десятикратний розмір мінімального прожиткового мінімуму. У зв`язку із збільшенням витрат на ліки, на допомогу в утримані його матусі, 1944 року народження, продукти та інше, також збільшенням витрат на медикаменти для на нього від підвищеного тиску, профілактики судин головного мозку, дихальних шляхів тощо, просить суд призупинити дію виконавчих провадження ВП № 63349965 від 20.10.2020 року та ВП № 70197629 від 07.11.2022 року та встановити розмір аліментів на користь та утримання доньки ОСОБА_4 2400 гривень, та на сина ОСОБА_2 в розмірі 2100 гривень, що більш ніж 50% від розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив, в якому зазначила, що не погоджується з доводами позивача, які він виклав в позові, оскільки аліменти на утримання неповнолітньої доньки та повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення ним 23 років повинні бути призначені на двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, а не в твердій грошовій сумі, яку зазначає позивач, тобто по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму. Посилаючись на ст.ст. 180,181,183,199,198,200 СК України, Постанову Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку( доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму та на користь сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на дитину, яка продовжує навчання, аліменти щомісячно до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму.

Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року відкрито провадження по даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, із зазначенням вимоги щодо визначення розміру аліментів у відсотковому співвідношенні, а не у фіксованій сумі.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто на двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів д заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2020 року до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 виповнилося 18 років, тому на теперішній час за даним судовим наказом стягуються з позивача аліменти в розмірі 1/6 від заробітку платника аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , виконавче провадження №63349965 від 20.10.2020 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року стягнуто ОСОБА_1 аліменти на користь та утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 липня 2022 року до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку, виконавче провадження № 70197629.

Факт сплати позивачем аліментів за вищевказаними виконавчими провадженнями підтверджується довідками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за місцем роботи позивача ОСОБА_1 .

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положення частин першої та другої статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ч.1 ст.184 СК України визначено право суду за заявою одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В порядку ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, враховуючи вищевикладені положення діючого законодавства, при розгляді цієї справи необхідно керуватись частиною 3 статті 181 СК України, якою унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України ) .

Таким чином слід розуміти, що право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), та право зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 - платник аліментів пред`явив позов щодо зміни способу стягнення аліментів, а не зменшення розміру аліментів, що унормовано положеннями статті 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

А відтак, враховуючи, що національне законодавство містить спеціальну норму, яка закріплює виключне право одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку, що платник аліментів не наділений правом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Додатково слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.184 СК України право на звернення до суду з заявою про визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, надано одержувачу аліментів, а не платнику аліментів.

Разом з тим, згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, діючим законодавством чітко визначено, що правом ініціювати спір про зміну способу стягнення аліментів наділений лише одержувач аліментів, тоді як платник аліментів наділений лише правом на зменшення (збільшення) розміру аліментів, які з нього стягуються у спосіб, що обраний одержувачем.

З такими позовними вимогами у даній справі позивач - платник аліментів не звертався.

При цьому суд зауважує, що відповідач ОСОБА_3 у відзиві просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму та на користь сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на дитину, яка продовжує навчання, аліменти щомісячно до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, тобто не заперечувала проти зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь сина ОСОБА_2 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину. Проте позивач ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом, щодо уточнення позовних вимог, зміни предмету або підстав позову (ч.3 ст. 49 ЦПК України).

Суд, відповідно до ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог щодо зміни способу стягнення аліментів, а не зменшення розміру аліментів, внаслідок чого суд при вирішення спору по суті не приймає до уваги позицію відповідача ОСОБА_3 , викладену у відзиві, щодо згоди про зменшення розміру аліментів у частці від доходу позивача.

Також суд, з урахуванням вищенаведених норм права, якими закріплено виключне право одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, не аналізує ствердження позивача та обставини, на які він посилається щодо його матеріального стану, утримання ним матері пенсіонерки, та стану його здоров`я, що аналізується при вирішення спору про зменшення розміру аліментів.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів шляхом встановлення розміру аліментів на користь та утримання доньки ОСОБА_4 2400 гривень, та сина ОСОБА_2 в розмірі 2100 гривень, що більше ніж 50% від розміру мінімального прожиткового мінімуму, призупинення дії виконавчих проваджень ВП № 63349965 від 20.10.2020 року та ВП № 70197629 від 07.11.2022 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 17 серпня 2023 року.

Суддя О.О. Костромітіна