Провадження № 2/761/1834/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Корнійчук Є.Т.,

від позивача: представник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», про визнання кредитного договору недійсним.

Позивач просить суд визнати кредитний договір № 1417427 від 24.10.2019 року укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» , правонаступником якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», та ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року відкрито провадження у цивільній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2021 року, ОСОБА_2 , отримав повістку про виклик до Христинівського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 706/411/21 в якості відповідача за позовом TOB «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час ознайомлення з матеріалами справи № 706/411/21 йому стало відомо про існування кредитного договору № 1417427 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 24.10.2019 року укладеного між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 . Зазначив, що він особисто ніякого договору позики не підписував та походження вказаного договору йому не відоме, даний договір вважає нікчемним. В свою чергу, 23.04.2020 року, між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу, згідно якого TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає права вимоги стягнення до осіб, особисті дані яких внесені в реєстр боржників, правонаступнику TOB «ФК «ЄАПБ». ОСОБА_2 стверджує про те, що не надавав ніякої згоди на обробку, збирання чи розповсюдження його персональних даних. Також, він не надавав копії, фотокопії чи будь яких фото-знімків належних йому документів. Тому, вищевказаний кредитний договір вважає недійсним та сфабрикований шляхом незаконного використання його персональних даних. В зв`язку з чим, позивачем направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів з метою притягнення винних осіб до відповідальності. Вказане звернення зареєстроване в журналі єдиного обліку звернень громадян за № 1695 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області. ОСОБА_2 не надавав жодної згоди на укладання кредитного договору, або ж договору позики в електронній формі. Походження вище зазначеного договору йому не відоме. У зв`язку із вищевикладеним позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідача.

Відповідач подав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною кредитного договору №1417427 від 24.10.2019 року, тому і не може бути відповідачем за позовною заявою. Договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позичальника для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Третя особа пояснень суду не надала.

В судовому засіданні, яке відбулось 19.04.2023 року, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

В судове засідання, яке відбулось 19.04.2023 року, представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання, яке відбулось 19.04.2023 року, представник третьої особи не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 24.10.2019 року між ОСОБА_2 та TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено кредитний договір № 1417427, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 6300,00 грн., строком на 30 днів, проценти за користування кредитом в розмірі0,90% в день від суми кредиту.

У розділі 7 договору «Реквізити та підписи сторін» вказано прізвище, ім`я та по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, та адреса реєстрації позивача, а також зазначено, що договір підписано електронним підписом 24.10.2019 14:51:59.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України, установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1 та 4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який укладається в письмові формі (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Нормою ст. 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, спірний кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його електронним підписом в договорі.

Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року в справі №6-94цс13, однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що укладений між сторонами електронний кредитний договір, не підписувався позивачем та не відображає його волевиявлення, оскільки при підписанні даного договору позивач ознайомився та погодився з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність у останньому несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як його спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що спірний кредитний договір підписаний сторонами в електронній формі, електронним підписом одноразовим ідентифікатором, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; умови кредитного договору містять повну інформацію щодо умов кредитування, а тому відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», про визнання кредитного договору недійсним - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: