Справа № 212/2243/23
У Х В А Л А

31 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Табако» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника в наслідок нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Лященко А.М., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника в наслідок нещасного випадку на виробництві.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та підлягає направленню за підсудністю за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.3 ст.28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

З Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У якості доказу про місце перебування позивачки на території Покровського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до матеріалів позову додано копію акту, складеного за підписом сусідів, про те, що ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини,Міжнародним пактом про громадянські та політичні права,Конвенцією про захист прав людини та основоположних свободі протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Та у якому наведені наступні визначення термінів:

місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію/ перебування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»:

витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу;

реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Системний аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок про те, що місце проживання це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання/перебування підтверджується вичерпним переліком документів.

На підставі переліченого суд не приймає до уваги копію акту,який додано до матеріалів позовної заяви, оскільки він не відноситься до переліку документів, які посвідчують факт місця проживання/перебування фізичної особи.

Натомість суд зауважує, що місцезнаходження відповідача, ТОВ «Юнайтед Табако»: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна буд.40/35.

Шкода, заподіяна смертю ОСОБА_3 , настала також у м. Жовті Води Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та її необхідно надіслати за підсудністю до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст.27,28,31, 32,187 ЦПК України, суддя,

П О СТ А Н О В И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Табако» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника в наслідок нещасного випадку на виробництві - надіслати за підсудністю до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 31 березня 2023 року.

Суддя Д. О. Козлов