ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Суми

Справа №588/251/23

Номер провадження 22-ц/816/682/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 13 березня 2023 року, у складі судді Огієнка О.О., ухвалене у м. Тростянець, повний текст якого складено 15 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину.

Свої вимоги мотивував тим, що судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 25 січня 2023року у справі № 588/135/23 з нього на користь ОСОБА_2 на утримання їх дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. При цьому вказував на наявність обов`язку по утримання неповнолітньої дочки від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебування на його утриманні непрацездатного батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому встановлено 3-тю групу інвалідності.

Вказуючи, що офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний, мінливий дохід, не має у власності нерухомого майна та транспортних засобів, добровільно надає кошти на утримання дочки ОСОБА_5 шляхом перерахування на банківську картку відповідача, просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, сягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 13 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення його позову та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги.

Вказує, що при видачі судового наказу про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_5 , не було встановлено матеріальне становище дитини та платника аліментів, не враховано наявність у нього обов`язку по утриманню дочки від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебування на його утриманні непрацездатного батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю 3-ї групи, проживає разом з ним.

Доводить, що має базову середню освіту та диплом за професією муляр, тому виконує просту роботу і, відповідно, отримує незначний заробіток, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід.

Зазначає, що з березня 2023 року у зв`язку із виявленим захворюванням шкіри перебуває на обліку у лікаря дерматолога.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує про відсутуність будь-яких доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дочки від першого шлюбу. Відповідач є особою працездатного віку, як кваліфікований працівник виконує будівельні роботи та отримує високий дохід, який умисно не декларує. Наданий відповідачем консультативний медичний висновок не свідчить про втрату ним працездатності.

Зазначає про потребу дитини в утриманні з боку батька, оскільки вона працює у місцевій лікарні, отримує невисоку заробітну плату, проживає з дочкою та матір`ю-пенсіонеркою, яка потребує дорогого лікування через онкологічне захворювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка після розірвання шлюбу сторін проживає з матір`ю (а.с. 7, 11).

Судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 25 січня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Крім того, позивач ОСОБА_1 від попереднього шлюбу із ОСОБА_3 має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ним зареєстрований батько ОСОБА_6 , 1957 року народження, який є особою з інвалідністю 3-ї групи безтерміново за загальним захворюванням (а.с. 9, 10).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків інформація щодо отримання ОСОБА_1 доходів у період з 1 по 3 квартал 2022 року станом на 02 лютого 2023 відсутня (а.с. 16).

Згідно довідки про доходи виданої КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради від 09 березня 2023 року за № 746 ОСОБА_2 працює медичною сестрою, загальна сума її доходу за період з 01 вересня 2022 року по 28 лютого 2023 року становить 79243,48 грн (а.с. 37).

Мати відповідача, ОСОБА_9 є пенсіонеркою по інвалідності третьої групи за загальним захворюванням (а.с. 35, 36).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував наявність у нього обов`язку щодо утримання іншої неповнолітньої дочки та мотивував своє рішення тим, що всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту погіршення його майнового стану, як платника аліментів, стану здоров`я, після стягнення аліментів судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 25 січня 2023 року, а визначений розмір аліментів на дочку сторін ОСОБА_10 відповідає вимогам сімейного законодавства і його зменшення суперечитиме інтересам дитини, не сприятиме її належному забезпеченню. При цьому зазначено, що відсутність офіційного працевлаштування та стабільного доходу не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на дитину.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що відмовляючи у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Так, суд врахував, що належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача після видачі судового наказу про стягнення аліментів, а також прийняв до уваги, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, отримує нестабільний, мінливий дохід, має обов`язок по утриманню неповнолітньої дочки від першого шлюбу ОСОБА_4 , 2008 року народження, належні докази надання ним матеріальної допомоги батькові ОСОБА_6 , 1957 року народження не надано, батько позивача є особою пенсійного віку, тому має право на отримання пенсії і не доведено його потребу у фінансовій допомозі з боку сина, тому визначений судом розмір аліментів на дочку ОСОБА_5 відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Посилання позивача на відсутність достатнього заробітку, необхідного для сплати аліментів на двох дітей та надання утримання непрацездатному батькові, а також для забезпечення особистих потреб, без надання відповідних доказів погіршення його майнового стану, не є підставою для зменшення розміру аліментів на дитину, передбаченою ч. 1 ст. 192 СК України, та не звільняє його від обов`язку утримувати свою неповнолітню дочку на рівні з матір`ю.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, визначений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, враховуючи право дітей на достойний рівень матеріального забезпечення і обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дочки, не може бути безпідставно заниженим.

Проходження ОСОБА_1 медичного обстеження та діагностування певного захворювання не є доказом понесення витрат на лікування та, як наслідок, погіршення майнового стану платника аліментів.

Додані до апеляційної скарги банківські квитанції про періодичне перерахування коштів на рахунок ОСОБА_3 не впливає на правильність ухваленого рішення, оскільки судом було враховано наявність у позивача обов`язку щодо утримання неповнолітньої дочки від першого шлюбу. Крім того, зазначені квитанції не містять вказівки про призначення платежу.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача щодо неспівмірності щомісячного розміру стягуваних аліментів на дочку із його щомісячним доходом та наявністю обов`язку надання утримання дочці від іншого шлюбу, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

У правовідносинах, рішення суду в яких переглядається апеляційним судом, підставою для зменшення розміру стягуваних за судовими рішеннями аліментів на утримання дітей, є погіршення майнового стану платника аліментів, проте, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту такого погіршення свого майнового стану, як платника аліментів, після видачі судового наказу про стягнення аліментів на дочку сторін та на час звернення з позовом, яке б було підставою для зменшення розміру аліментів у порядку ст. 192 СК України.

Відповідно до судового рішення розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища платника аліментів не буде спрямоване на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 13 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина