ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7950/23

Провадження № 22-ц/4820/1427/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 травня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - Управління національної поліції) про відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2021 року стягнено з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики в сумі 11 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 307 401 грн 60 коп. ОСОБА_2 відмовився виконувати це рішення суду, внаслідок чого позивач звернувся до органу досудового розслідування з заявою про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України (далі - КК України). З дня відкриття кримінального провадження слідчі проводять досудове розслідування вкрай неефективно, халатно та недбало, зловживають службовим становищем, не виконують вказівки процесуального керівника (прокурора) та ігнорують ухвали слідчого судді. Слідчими під час досудового розслідування не були проведені необхідні процесуальні дії з метою повного і всебічного розслідування кримінального провадження, а на теперішній час фактично слідство не здійснюється. Незаконна бездіяльність органу досудового розслідування завдала позивачеві моральної шкоди, яка проявилась у порушенні його нормальних життєвих зв`язків і звичного способу життя. Він зазнав душевних страждань і приниження, переніс стрес і розчарування в системі органів державної влади, вживав додаткових зусиль для захисту порушеного права. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 307 401 грн 60 коп.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку на свою користь 307 401 грн 60 коп. моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 травня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування.

В решті позову - відмовлено.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 12 686 грн 24 коп. витрат на проведення експертизи.

Суд керувався тим, що внаслідок неправомірної бездіяльності службових осіб Управління національної поліції під час проведення досудового розслідування ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, розмір якої слід визначити з урахуванням характеру правопорушення, його тривалості, глибини фізичних і душевних страждань потерпілого, висновку експертного дослідження, вимог розумності та справедливості.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі Управління національної поліції просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга Управління національної поліції мотивована тим, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння моральної шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього. На потерпілого покладається обов`язок довести настання шкоди та її розмір, а також протиправність поведінки заподіювача шкоди і причинний зв`язок такої поведінки з завданою шкодою. ОСОБА_1 не надав жодних доказів вчинення неправомірних дій органом досудового розслідування та завдання йому моральної шкоди, внаслідок чого заявлений ним позов є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення решти позовних вимог на суму 247 401 грн 60 коп. При цьому ОСОБА_1 послався на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що внаслідок незаконної бездіяльності органів досудового розслідування ОСОБА_1 завдано моральну шкоду. Заявлений ОСОБА_1 розмір відшкодування моральної шкоди відповідає характеру правопорушення та визначає справедливу компенсацію завданих збитків, однак, суд неправомірно зменшив розмір цього відшкодування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу Управління національної поліції, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення решти позовних вимог на суму 247 401 грн 60 коп., вказавши на обґрунтованість висновків суду про завдання позивачу моральної шкоди.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не дотримався приписів статті 141 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення в частині розміру витрат на проведення експертного дослідження підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2021 року стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 11 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 307 401 грн 60 коп.

На підставі цього рішення 14 квітня 2021 року суд видав виконавчий лист №686/3089/21, який знаходився у приватного виконавця Банадиги В.В. на примусовому виконанні (виконавче провадження НОМЕР_2).

Наразі рішення суду залишається невиконаним.

26 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького районного управління поліції із заявою про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190, частиною першою статті 382 КК України.

23 березня 2022 року слідчий вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, та розпочав розслідування (кримінальне провадження №0000605). У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнано потерпілим.

Із висновку службового розслідування від 29 вересня 2022 року №10108/121/24-2022 слідує, що факти порушення службової дисципліни слідчим під час здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження №0000605 знайшли своє підтвердження.

У подальшому слідчий постановою від 30 листопада 2022 року закрив кримінальне провадження №0000605 від 23 березня 2022 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України. Постановою прокурора від 6 грудня 2022 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено до Хмельницького районного управління поліції для організації подальшого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя неодноразово (ухвалами від 23 лютого, 15 червня, 24 серпня 2022 року) задовольняв скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого та зобов`язував останнього провести відповідні процесуальні дії.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 23 березня 2022 року триває.

Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/123-23/1173-ПС від 20 березня 2023 року у ОСОБА_1 наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин, а саме бездіяльність слідчих, невиконання ними вказівок процесуального керівника (прокурора), неефективного досудового розслідування, безкінечної паперової тяганини з поданням клопотань, скарг, заяв по відстоюванню своїх прав у рамках кримінального провадження №0000605 від 23 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, а також боржника ОСОБА_2 , який добровільно відмовився виконувати рішення суду.

Орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральна шкода) ОСОБА_1 може бути визначений судом у залежності від правової кваліфікації дій відповідача та становлять:

- 0 мінімальних заробітних плат - за умов ситуації, коли спричинювач шкоди не мав можливості правильно оцінити ситуацію, прийняти правильне рішення та реалізувати його;

4,5 мінімальних заробітних плат - за умов ситуації, коли спричинювач шкоди не мав можливості передбачити розвиток подій (не був поінформований відповідним чином), але мав можливість правильно оцінити ситуацію, прийняти правильне рішення та реалізувати його;

9 мінімальних заробітних плат - за умов ситуації, коли спричинювач шкоди був поінформований відповідним чином щодо незначної вірогідності виникнення та розвитку ситуації, але мав можливість прийняти правильне рішення та реалізувати його;

13,5 мінімальних заробітних плат - за умов ситуації, коли спричинювач шкоди мав можливості (був поінформований відповідним чином) правильно оцінити та передбачити високу вірогідність виникнення та розвитку ситуації, прийняти правильне рішення та реалізувати його;

18 мінімальних заробітних плат - за умов ситуації, коли спричинювач шкоди був достовірно поінформований, мав можливість правильно оцінити ситуацію та передбачити наслідки своєї діяльності, прийняти правильне рішення та реалізувати його.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом частини третьої статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В силу частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частинами першою, шостою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Із положень частини першої статті 1173 ЦК України слідує, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як передбачено частиною першою статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, ця шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб указаних органів.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури та суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

За змістом приписів указаних правових норм обов`язок відшкодувати завдану шкоду покладається не на орган державної влади або посадову (службову) особу, незаконними рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.

Зібрані докази вказують на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 23 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, проведено слідчими неефективно та неправильно. Зокрема, слідчі в установлений законом строк не вжили належних заходів для швидкого, повного та неупередженого розслідування інциденту та притягнення винних осіб до відповідальності (за наявності підстав).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 зазнав душевних страждань і приниження, переніс стрес і розчарування в системі органів державної влади, вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. Крім того, надмірна тривалість кримінального провадження зумовила тривалу невизначеність спірних правовідносин, а це змушувало ОСОБА_1 неодноразово відвідувати органи досудового розслідування та суд і суттєво змінювати свою щоденну діяльність. Усі ці фактори є підставою для відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування ОСОБА_1 завдано моральної шкоди.

Твердження Управління національної поліції про відсутність у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди та недоведеність факту завдання йому такої шкоди суперечать зібраним доказам.

Висновок експертного дослідження №ЕД-19/123-23/1173-ПС від 20 березня 2023 року вказує на глибину фізичних і душевних страждань ОСОБА_1 , погіршення його здібностей в організації життя та позбавлення його можливості їх реалізації, а також на можливий грошовий еквівалент таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку експерта визначається судом.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, вимоги розумності та справедливості.

Висновок суду першої інстанції про присудження з держави на користь ОСОБА_1 60 000 грн моральної шкоди є правомірним.

На думку суду апеляційної інстанції, вказана сума є належною компенсацією завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, що сприятиме відновленню його порушених прав.

Посилання ОСОБА_1 на неправильність визначення судом розміру моральної шкоди є безпідставними.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував усі обставини справи, а також правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційних скарг про недотримання судом норм матеріального права не відповідають закону.

Висновки суду першої інстанції не суперечать наведеним в апеляційних скаргах правовим позиціям Верховного Суду щодо правових підстав відповідальності держави за завдані збитки.

Щодо відшкодування витрат за проведення експертизи

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на проведення експертизи (пункт 2 частина третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

В силу частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

ОСОБА_1 обґрунтував свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди висновком експертного дослідження №ЕД-19/123-23/1173-ПС від 20 березня 2023 року.

Управління національної поліції не оспорює належність і допустимість цього доказу.

Згідно квитанції від 2 березня 2023 року (а.с. 94) ОСОБА_1 поніс витрати на підготовку висновку експертного дослідження у розмірі 12 686 грн 24 коп.

Позов ОСОБА_1 заявлено з ціною 307 401 грн 60 коп. і задоволено на суму 60 000 грн, тобто частково - на 19,52% (60000?100:307401,60), а тому позивачу мали бути відшкодовані за рахунок державного бюджету витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 476 грн 35 коп. (12686,24?19,52%).

Суд першої інстанції не дотримався встановленого законом порядку розподілу судових витрат і поклав усі витрати на проведення експертного дослідження на державу.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Разом із тим, суд не дотримався вимог процесуального закону при вирішенні питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим ухвалене ним рішення в цій частині є незаконним і підлягає зміні.

З держави Україна на користь ОСОБА_1 слід присудити 2 476 грн 35 коп. витрат на проведення експертного дослідження.

Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційних скарг, оскільки має місце істотне порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 травня 2023 року в частині розміру витрат на проведення експертного дослідження змінити.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 476 гривень 35 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Павловська А.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 30