Справа № 2/593/100/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"06" березня 2023 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів й згідно уточнених позовних вимог просила винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000, 00 грн. щомісячно та до досягнення дочкою повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу із відповідачем у неї є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 07 жовтня 2022 року відповідач не надає коштів на утримання дочки, оскільки пішов із сім`ї. Окрім цього зазначає, що протягом останніх декількох років відповідач не надавав матеріальної допомоги дочці на її утримання, лікування, виховання, навчання та не цікавився її розвитком, вподобаннями.

У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, її інтереси доручила представляти адвокату Шараповій В.Р.

Представник позивачки адвокат Шарапова В.Р. у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій змінила позовні вимоги й просила стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 2500, 00 грн. і до досягнення нею повноліття. Справу просила розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що за час спільного проживання із позивачкою він постійно працював, кошти віддавав на утримання сім`ї, будівельні матеріали і роботи в домі, так як проводили ремонт у домі. Зазначає, що дочка була забезпечена усім необхідним, а він постійно приймав участь у вихованні дитини, цікавився її здоров`ям та навчанням. На даний час він не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, виплат по безробіттю не отримує, знаходиться у важкому матеріальному становищі і зобов`язаний також допомагати і батькам, які є пенсіонерами. У заяві від 13.02.2023 року відповідач позов визнав частково у розмірі 2500, 00 грн.; справу просив слухати у його відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, заяву сторони позивача про зміну позовних вимог, взявши до уваги заяву відповідача про фактичне визнання змінених позовних вимог, суд прийшов до висновку, що такі вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180, ч.ч.1-2 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

У шлюбі у сторін по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02 жовтня 2008 року.

Як вбачається із довідки Бережанської міської ради про склад сім`ї №3442 від 13 жовтня 2022 року позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 із дочкою ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно заяви представника позивачки адвоката Шарапової В.Р., сторона позивача скористалась своїм правом та змінила розмір позовних вимог про стягнення аліментів із суми 5000, 00 грн. на суму аліментів у розмірі 2500, 00 грн.

Як вбачається із заяви відповідача, він визнає позовні вимоги про стягнення аліментів у сумі 2500, 00 гривень.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та взаємного обов`язку батьків на їх утримання, а також право дитини на необхідний рівень життя, гармонійний розвиток, суд вважає доцільним призначити розмір аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500, 00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ч.6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України 536,80 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 141, 200, 206, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 114, 180, 183, 184 Сімейного Кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подання позовної заяви (25 жовтня 2022 року) в суд і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь спеціального фонду Державного бюджету України 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) судового збору.

Сторони по справі:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 13 квітня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 18 квітня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко