Справа № 127/1143/23
Провадження № 2/127/99/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в загальному розмірі 2863,58 грн. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та забезпечує послугами централізованого теплопостачання будинок АДРЕСА_1 . В квартирі АДРЕСА_2 цього будинку зареєстровані та проживають відповідачі, які від`єдналися від системи централізованого теплопостачання та встановили у своїй квартирі індивідуальне (автономне) теплопостачання. Проте, як вказує позивач, згідно з п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, такі споживачі повинні оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Позивач запропонував населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши в газеті «Вінницька газета» від 03 серпня 2018 року №32 типові договори приєднання та вважає, що вони укладені між позивачем так кожним споживачем фізичною особою, а відповідачі фактично підтвердили свою згоду з умовами договору про надання населенню послуг. Позивач вказує, що він своєчасно та у належній якості надає послуги з централізованого опалення. Відповідачі свої зобов`язання не виконують, за період з 01 жовтня 2019 року до 31 жовтня 2021 року включно заборгованість становить 2863,58 грн, з яких: 2857,15 грн сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 6,43 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідачів, а також і судові витрати. При цьому зазначає, що звертається до суду в порядку позовного провадження, так як ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2022 року скасований судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за споживі послуги з централізованого теплопостачання та 3% річних від суми основного боргу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідачі, отримавши цю увалу разом з матеріалами позовної заяви 06 лютого 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 219, у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подали.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2023 року в порядку ч.7 ст.81 ЦПК України витребувано ряд доказів, зокрема розрахунок кількості теплової енергії на опалення місць загального користування по особовому рахунку відповідачів.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (надалі - підприємство) згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08 червня 2006 року №1312, яке є в загальному доступі, є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Підприємство забезпечує будинок АДРЕСА_1 послугами з централізованого теплопостачання, що підтверджується, зокрема рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10 грудня 2020 року №2634, яке є в загальному доступі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20 січня 2023 року за №4765, №4763, №4762 та №4767(а.с.20-26).

Квартира АДРЕСА_4 від`єднана від системи централізованого теплопостачання та обладнана автономною системою опалення, що не оспорюється сторонами.

За даними витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ житлово-комунального господарства м. Вінниці по цій квартирі відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 з кількістю проживаючих 4 особи ( відповідачі по справі).

Згідно оборотної відомості за період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтень 2021 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість з оплати за опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, внутрішньобудинкових систем опалення будинку в сумі 2857,15 грн.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах ; договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відповідно до ст.7 цього закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Порядок укладення таких договорів, передбачений ст.13 вказаного закону.

03 серпня 2018 року в газеті «Вінницька газета» № 32 розміщені договори про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до ч.4, 5 вказаного закону, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає передбачений п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 цього ж Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Крім того відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Отже згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними та незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Судом не встановлено укладення індивідуального договору позивачем з відповідачами. Разом з тим відсутність договору не звільняє споживача від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої виконавцем.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно з пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 року за №1502/32954, затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлено порядок визначення та розподілу обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ 3 Методики), а також порядок визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (розділ 5 Методики).

Місця загального користування - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.

Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) - втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, у тому числі в індивідуальному тепловому пункті.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

Згідно пункту 12 розділу IV вказаної Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання та його розподіл здійснюється відповідно до розділу У цієї Методики.

Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Згідно з пунктом 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Тобто, нарахування теплопостачальними організаціями оплати за послуги з опалення місць загального користування споживачам, які відключені від систем централізованого опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.

Відповідні висновки неодноразово висловлені Верховим Судом, зокрема в постанові від 22 грудня 2020 року в справі № 311/3498/18.

Як слідує з матеріалів справи, житловий будинок АДРЕСА_1 обладнаний загальнобудинковим приладом обліку та комісією в складі представника позивача та мешканців будинку, в тому числі голови ОСББ, здійснено обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з однієї 9-ти поверхової 44-квартирної секції, та зокрема встановлені параметри розподільчих трубопроводів систем опалення та опалюваність сходових клітин, про що складений відповідний акт від 18 січня 2018 року.

Виходячи з вказаних даних нарахування позивачем здійснювалися як за опалення місць загального користування, так і за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами.

Як слідує з інформації на адресу ОССБ «Надбужанське-13» в міжопалювальний період 2020 року в цьому будинку було проведено відключення сходових клітин від мереж централізованого опалення та з жовтня 2020 року нарахування проводилися виключно за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами.

Таким чином нарахування оплати за опалення місць загального користування та втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами позивачем здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вказаних умов.

Згідно оборотної відомості за період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтень 2021 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 проведені нарахування за опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, внутрішньобудинкових систем опалення будинку в сумі 2857,15 грн.

Доказів, які б спростували вказані нарахування, матеріали справи не містять.

Оскільки житло відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку та підприємство забезпечувало функціонування внутрішньобудинкової системи централізованого опалення, тому відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги згідно з встановленими тарифами.

Натомість відповідачі свої зобов`язання не виконують. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, борг відповідачів за послуги з централізованого опалення місць загального користування становить 2857,15 грн. Відповідачем іншого розрахунку заборгованості на спростування наданого позивачем розрахунку чи невірності застосування діючих Методик нарахування плати за теплопостачання не надано. Відтак суд вважає, що дана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів.

Водночас правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК.

Позивачем заявлені до стягнення 3% річних в сумі 6,43 грн. Вказана сума визначена вірно, з урахуванням встановлених обставин, а тому підлягає стягненню.

Отже суд дійшов висновку, що сума заборгованості в розмірі 2863,58 грн, з яких: 2857,15 грн сума заборгованості за послуги з теплопостачання та 6,43 грн - 3% річних, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на задоволення позовних вимог КП ВМР «Вінницяміськтелоенерго».

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 671,00 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ст. 526, 530, 625 ЦК України, нормами Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст. 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (21100, м. Вінниця, вул.600-річчя, 13, ) заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 2863,58 грн, з яких: 2857,15 грн сума заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, 6,43 грн - 3% річних, а також по 671,00 грн судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження: 21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: