ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 693/11/23
Провадження № 22-ц/821/580/23
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Нерушак Л.В., Новікова О.М.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

представник позивача адвокат Мальцева Анастасія Владленівна

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Ходак Владислав Володимирович

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ходак Владислава Володимировича на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у складі: головуючого судді Шимчика Р.В., дата складання повного тексту рішення 13.02.2023 року.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.05.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 619082, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 21250,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту позичальника в порядку передбаченому умовами договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту в строк до 30.05.2022 року та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 договору кредиту.

Підписанням договору кредиту відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, які розміщені на офіційному сайті та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 ч. 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 619082 від 30.05.2021 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Слон кредит» втратив такі права.

Позивач вказує, що за період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак станом на подачу позову до суду, заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальника не сплачується, в результаті чого утворилась просрочена заборгованість, загальний розмір якої станом на 06.12.2022 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 36931,75 грн., з яких: нараховані 3% річних 125, 75 грн.; втрати від інфляції 601,52 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 17 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11840,92 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту 7363,56 грн.

В зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 619082 від 30.05.2021 року у розмірі 36931,75 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмір 9000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 619082 від 30.05.2021 року у загальній сумі 36931,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 9000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що представником позивача доведено, що Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, але позичальником зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Крім того, відповідач ОСОБА_1 не вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, а також не подав до суду відзив на позовні вимоги або будь-які заперечення, а тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У березні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Ходак В.В. подав до Черкаського апеляційного суду скаргу, в якій просив скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13.02.2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у сумі 17000,00 грн., судовий збір у розмірі 1141,30 грн., витрати на за надання правничої допомоги в сумі 4140,00 грн., а в іншій частині відмовити.

Вирішити питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із апеляційним оскарженням рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13.02.2023 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом не відповідно до норм матеріального права й не відповідає завданню цивільного судочинства.

Вказує, що дійсно 30.05.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 619082.

Відповідно до пункту 1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 21250,00 грн. Проте, свої зобов`язання ТОВ «Слон кредит» по перерахунку коштів виконав лише частково у сумі 17000,00 грн.

Таким чином, за умовами договору про надання споживчого кредиту № 6129082 від 30.05.2021 року ОСОБА_1 було передано кредитні грошові кошти у розмірі 17000,00 грн., а не 21250 грн., як передбачено умовами договору.

Вказує, що положення договору п. 2.1. та п.3.5 у частині сплати процентів за перший день користування кредитом є нікчемними, адже вимагають сплати коштів на користь фінансової установи для отримання кредитних коштів, що суперечить положенню ст. 1054 ЦК України та суті кредитних коштів.

Крім цього, звертає увагу суду на те, що із таблиці обчислення загальної вартості кредиту простежується, що відсотки нараховуються на тіло кредиту у розмірі 21250,00 грн., а не на фактично передані кредитні кошти у розмірі 17000,00 грн. Таким чином, матеріали справи не містять коректного розрахунку відсотків за користування кредитними коштами.

Як вбачається із витягу реєстру боржників до договору № 26-11/2021 від 26.11.2021 року ТОВ «Слон кредит» продало ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 виключно у частині заборгованості на суму 28840,92 грн., яка складається із 21250,00 грн. боргу по тілу кредиту 7590,92 грн. боргу по процентам.

При цьому матеріали справи не містять доказів пред`явлення ТОВ «Слон кредит» на адресу позичальника вимоги про дострокове припинення зобов`язань та повернення боргу, проте ураховуючи, що п. 4.1 договору № 619082 про надання споживчого кредиту від 30.05.2020 року передбачене право позикодавця вимагати повернення кредиту достроково, тому адвокат вважає, що обставини укладання 26.11.2021 року договору факторингу свідчить про те, що первісний кредитор на власний розсуд змінив порядок, умови і строк дії договору споживчого кредиту саме 26.11.2021 року.

Право продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, за умовами договору факторингу №26-11/2021/13 від 26.11.2021 року не набуло, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками згідно договору 7363,56 грн., нараховані 3% річних 125,75 грн., втрати від інфляції 601,52 грн. є безпідставними, суперечать умовам договору та вимогам законодавства та задоволенню не підлягають.

Відзив на апеляційну скаргу.

25 квітня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ТОВ «Вердикт Капітал» Змієвської Т.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Ходак В.В., в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, у зв`язку із чим представник позивача просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

П. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначає, що малозначними справами є в тому числі справи про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для застосування положень ч.3 ст.369 ЦПК України встановлено не було.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Апеляційний суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаській апеляційний дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Апеляційним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 травня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 619082 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 21250,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 30 травня 2022 року (а.с. 7 - 10).

Також того ж дня ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів до договору.

Так, згідно п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту/загальний розмір/ складає 21250,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 30.05.2022 року.

Тип процентної ставки встановлювався у фіксованій формі. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежала від періоду її встановлення та становила:

- за перший день користування кредитом (включно) - 25 % в день (9125 % річних);

- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних (п. 1.5 Договору).

Відповідно до п. 2.1 договору № 619082 про надання споживчого кредиту від 30.05.2021 року кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 17000 грн. за реквізитами вказаної у ньому платіжної картки, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку.

На виконання вказаної умови позивач надав суду лист від iPay.ua сервіс онлайн платежів № 2646_51 від 12-10-2022, що відповідно до укладеного договору а переказ коштів ФК-П19/09-06 від 30.09.2019 року було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 30-05-2021 12:25:19 на суму 17000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 91596938, призначення платежу: зарахування 17000 грн. на НОМЕР_2 (а.с. 14).

Крім того п. 2.1 договору № 619082 про надання споживчого кредиту від 30 травня 2021 року передбачено, що кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 4250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Отже, безготівкове перерахування суми кредиту ТОВ «Слон Кредит» для задоволення споживчих потреб Киричатого С.М. підтверджено належними доказами.

26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договір про надання споживчого кредиту № 619082 від 30.05.2021 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є ОСОБА_1 .

За даним договором ТОВ «Слон кредит» (Клієнт) зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 14517355,38 грн., а ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтами і боржниками. Укладанням цього Договору Клієнт гарантував, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

За вказаним договором ТОВ «Вердикт Капітал» одержав право замість ТОВ «Слон Кредит» вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (п. 2.4 договору факторингу).

Відповідно до Витягу з Додатку реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги, в т.ч. і до Відповідача у розмірі 28840,92 грн.

Станом на день розгляду справи та ухвалення рішення борг позивачу не повернутий.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36931,75 грн., суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, але позичальником зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконується.

Проте з такими висновками суд апеляційної інстанції не повністю погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Як зазначалось вище, позивач придбав права вимоги до боржника - відповідача у справі на суму 28840,92 грн.

Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення.

Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

При цьому, колегія суддів зауважує, що обставини укладення та відповідність вимогам закону договору факторингу, укладеного між позивачем та ТОВ «Слон Кредит» 26.11.2021 року, не є предметом спору у даній цивільній справі, у тому числі не є предметом дослідження розмір придбаного ТОВ «Вердикт Капітал» боргу ОСОБА_1 на загальну суму 28840,92 грн., який складається з 21250 грн. заборгованість по тілу кредиту та 7590,92 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2022 року в справі № 587/167/21 (провадження № 61-13200св21) вказано, що: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Як зазначалось вище, ТОВ «Слон Кредит» продало ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 виключно в частині заборгованості на суму 28840,92 грн., яка складається з 21250,00 грн. боргу по тілу кредиту та 7590,92 грн. боргу по процентам за користування кредитом станом на 26.11.2021 року. При цьому, матеріали справи не містять доказів пред`явлення ТОВ «Слон Кредит» на адресу позичальника вимоги про дострокове припинення зобов`язань та повернення боргу, проте ураховуючи, що п. 4.1 договору № 619082 про надання споживчого кредиту від 30.05.2021 року передбачене право позикодавця вимагати повернення кредиту достроково, тому суд вважає, що обставина укладення 26.11.2021 року договору факторингу свідчить про те, що первісний кредитор на власний розсуд змінив порядок, умови і строк дії договору споживчого кредиту саме 26.11.2021 року.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також передбачений договором факторингу № 26-11/2021 від 26 листопада 2021 року обсяг прав нового кредитора, який обмежений виключно правом грошової вимоги у межах боргу ОСОБА_1 на загальну суму 28840,92 грн., що прямо передбачено п. 2.3 та п. 2.4 договору, ТОВ «Вердикт Капітал» не має права здійснювати нарахування та вимагати стягнення процентів за користування кредитом після 26.11.2021 року.

Отже, за відсутності доказів сплати заборгованості за кредитним договором ні первісному, ні новому кредитору, заборгованість у сумі 28840,92 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 21250,00 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 7590,92 грн. підлягає стягненню на користь нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал».

Право продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, за умовами договору факторингу № 26-11/2021 від 26 листопада 2021 року не набуло, а тому позовні вимоги про стягнення 7363,56 грн. боргу по процентам за користування кредитом згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України суд виходить з наступного.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок інфляційних та 3% річних позивачем проведений вірно, тому із відповідача на користь позивача також підлягають стягненню нараховані 3% річних 125,75 грн.; втрати від інфляції 601,52 грн.

Що стосується витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді правнича допомога ТОВ «Вердикт капітал» надавалась керуючим партнером адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» адвокатом Слостіним А.Г. на підставі укладеного 07 листопада 2022 року договору про надання правничої допомоги № 07-11/2022 (а.с. 46-49), заявки про надання правничої допомоги від 01 листопада 2022 року, вартістю 9000 грн. (а.с. 70) та витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року (а.с. 71).

Згідно платіжного доручення № 343550030 від 10 листопада 2022 року всього позивач сплатив адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» за надану юридичну допомогу 56000 грн. (а.с. 53).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Вартість наданих ТОВ «Вердикт Капітал» адвокатських послуг склала 9000 грн. згідно витягу з акту № 3 від 07 листопада 2022 року на суму 9000 грн. (а.с. 71)

Враховуючи, що позов задоволено на 78,09 %, з відповідача на користь позивача підлягають компенсації витрати за надану адвокатом правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 7028,10 грн.

Крім того, підлягають частковій компенсації витрати за надану правничу допомогу представником ОСОБА_1 - адвокатом Ходак В.В. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Так, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правнича допомога відповідачу надавалась адвокатом Ходак В.В. на підставі укладеного 24.02.2023 року договору про надання правничої допомоги № 278 (а.с. 92), додатку № 1 до договору (а.с. 107), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 95) та ордеру на надання правничої допомоги від 10 березня 2023 року (а.с. 94). Вартість наданих адвокатом послуг склала 10000 грн. (а.с.93).

Оскільки апеляційна скарга представника відповідача адвоката Ходак В.В. задоволена частково, з позивача на користь ОСОБА_1 підлягають стягнення понесені витрати за надану адвокатом правничу допомогу під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2191,00 грн.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ходак В.В. підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору про надання споживчого кредиту в розмірі 7363,56 грн. скасувати та постановити нове, яким відмовити в цій частині повністю. В решті рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ходак Владислава Володимировича задоволена частково, з позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 815,38 грн. (за подачу апеляційної скарги), а з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 1937,47 грн. (за подачу позовної заяви).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ходак Владислава Володимировича задовольнити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору про надання споживчого кредиту в розмірі 7363,56 грн. скасувати та постановити нове, яким відмовити в цій частині повністю.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір в сумі 1937,47 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7028,10 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 815,38 грн. та понесені витрати на право допомогу у розмірі 2191,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.В. Нерушак

О.М. Новіков