Єдиний унікальний номер судової справи: 487/1340/21
Номер провадження 22-ц/812/520/23 Суддя-доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

07 червня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивачки - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відеокоференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Самарець Аліною Миколаївною

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді - Афоніної С.М., в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участю третіх осіб - ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко Ольги Олегівни про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У травні 2022 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до спадкоємця ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором з спадкодавця, в якому просила стягнути за договором позики грошові кошти в загальному розмірі 643 750 грн., з урахуванням 3 % річних від простроченої суми.

Позивачка зазначала, що 14 листопада 2018 року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір позики, згідно якого вона передала позичальникові строком на 2 роки грошові кошти в сумі 1 250 000 грн., які позичальник зобов`язується повернути до 14 листопада 2020 року без нарахування процентів. У разі несвоєчасного повернення суми позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. ОСОБА_7 свої зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України, вона звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори із заявою до відповідача про повернення їй позики. Відповідач звернувся 07 жовтня 2020 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса.

20 квітня 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Зазначав, що його батько ОСОБА_7 уклав з позивачем 14 листопада 2018 року договір позики на суму 1 250 000 грн., батько помер не повернувши борг, як стверджує позивач. Проте, на час укладення договору позики батько перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , яка надала згоду на укладення договору. Отже борг ОСОБА_8 є спільним боргом подружжя, тому боргові зобов`язання підлягають розподілу: частка це борг ОСОБА_6 та частка, що становить 625 000 грн. - це борг спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до частки успадкованого майна. Позовна заява не містить правого обґрунтування суми 3% річних з суми боргу за прострочене зобов`язання. При цьому, зі змісту спірного договору строк виконання зобов`язання боржником вставлений 14 листопада 2020 року, тобто на день смерті боржник не допустив прострочення зобов`язання, тому відсутні підстави для нарахування 3% Крім того, відповідач не отримав свідоцтво про право на спадщину, розмір спадкового майна не відомий, тому не можливе встановити вартість спадкового майна.

03 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Красилюк В.А. подав до суду уточнення до позовної заяви, в якій просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 365 346,73 грн. суми боргу за договором позики, з яких: 312500 грн. - сума боргу, 26 531,25 грн. інфляційні збитки, суму відсотків за користування грошовими коштами - 5 878,48 грн. та 20 437 грн. послуги адвоката.

У заяві вказано, що до складу спадщини, на скільки їй відомо, входять - квартира АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 , житловий будинок по АДРЕСА_3 та автомобіль Mitsubishi Pajero. ОСОБА_6 згодна повернути свою частку боргу, в межах вартості спадкового майна. Відповідач отримав у спадщину частку спадкового майна, тому повинен задовольнити її вимоги кредитора в межах спадкового майна в розмірі 312500 грн. Посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, просила стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 14 листопада 2020 року по 30 червня 2021 року, інфляційні збитки становлять 25 531,25 грн. та за той же період 3% річних складають 5878,48 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи залучено - ОСОБА_6

15 лютого 2023 року представник відповідача надала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що 12 жовтня 2021 року ОСОБА_5 отримав свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, загальна сума спадкових коштів склала 121693,34 грн. (3473,80 доларів США та 30123,97 грн.), інший спадкоємець ОСОБА_6 також отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - грошові кошти. Тому ОСОБА_5 може відповідати за боргами померлого батька лише в розмірі 121 693,34 грн. Крім того, ОСОБА_9 також звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу померлого батька. Право на спадщину будь-якого іншого майна відповідач не отримував через ненадання ОСОБА_6 нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження розмірі судових витрат на правову допомогу.

28 лютого 2023 року представник відповідача надала до суду додаткові пояснення, в яких посилалась на нові обставини, які виникли на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі №487/1342/21. До спадкоємця ОСОБА_5 звернулись з позовами два кредитора ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . За померлим ОСОБА_3 зареєстровано право власності на частку квартири по АДРЕСА_4 , частку квартири по Запорізькій в м. Запоріжжя та зареєстровано право оренди на земельну ділянку у смт. Лазурне Херсонської області, оригіналів правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказане майно на день смерті, нотаріусу не надано. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості одержаного у спадщину майна. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали свідоцтва про право на спадщину на частку в спадковому майна, а саме по частки на грошові кошти. За висновками Миколаївського апеляційного суду викладених в постанові від 15 лютого 2023 року межі відповідальності ОСОБА_5 за боргами померлого батька обмежується сумою 286 815,84 грн. Вказаною постановою з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 стягнуто 255 000 грн. в рахунок погашення боргового зобов`язання померлого батька за договором позики, 7 650 грн. - 3% річних, всього на загальну сум 262 650 грн. Отже, частка спадкового майна, що залишилась після стягнення боргового зобов`язання на користь ОСОБА_9 становить 24 165,84 грн., а тому у відповідача відсутні спадкові кошти, за рахунок яких він повинен задовольнити вимоги кредитора ОСОБА_4 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року позов задоволено. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 312 500 грн. в рахунок погашення боргового зобов`язання померлого ОСОБА_7 за договором позики від 14 листопада 2018 року, 5 878,48 грн. - 3% річних та 26 531,25 грн. інфляційних витрат від простроченої суми. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач прийняв спадщину після смерті батька, а тому несе зобов`язання перед його кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину за правилами частини 1 статті 1282 ЦК України. Позивач будь-яких заперечень щодо обсягу спадкового майна не висловлювала, крім того, позивачем визначено, що розмір боргу відповідача за борговими зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_7 становить 312 500 грн. ( частка від суми позики 1 250 000 грн.). Відповідач не надав суду доказів на підтвердження вартості спадкового майна на час відкриття спадщини та не спростував вартість вказаного нерухомого майна, визначеного у звітах про оцінку вартості майна, наданого до суду позивачкою, з клопотанням про призначення судової оціночної експертизи не звертався. Належне спадкодавцеві ОСОБА_7 на час відкриття спадщини нерухоме майно є його особистою приватною власністю відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 59 СК України, тому частки спадкоємців у спадковому майні є рівними по частки кожному.

Під час визначення розміру вартості спадкового нерухомого майна, суд врахував наявні у справі докази, які надані позивачем та не спростовані відповідачем, отже вартість спадкового нерухомого майна становить 642 077,35 грн. ( частка житлового будинку АДРЕСА_3 - 66 889 грн. + частка квартири АДРЕСА_1 270 228,75 грн. + частки квартири АДРЕСА_2 - 220 707,50 грн. + частка земельної ділянки по АДРЕСА_3 - 84252 грн.), вартість частки відповідача 321 038,50 грн., а також грошові вклади 91 569,37 грн. + 2,44 грн. + 30 636,47 грн., а всього вартість становить 443 246,78 грн., яка є вищою ніж заявлена сума до стягнення боргу спадкодавця. Вирішуючи питання про витрати на правничу допомогу, суд виходив з того, що позивачем не підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконуваних робіт та їх вартості, а також документально не підтвердженого понесені нею витрати на оплату правничої допомоги, а відтак відмовив у задоволені стягнення на користь позивача вказаних витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Самарець А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, порушення процесуальних норм права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд вийшов за межі відповідальності спадкоємця в частині визначеної ним же вартості спадкового майна. Судом не взято до уваги постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року, якою з відповідача як спадкоємця ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 за рахунок спадкового майна за договором позики від 20 квітня 2016 року стягнуто 262 650 грн. з яких 255 000 грн. - сума основного боргу, 7 650 грн. - 3% річних, а відтак сума стягнення повинна складати 180 596,78 грн. (443 246,78 грн. - 262 650 грн.) Крім того, зазначає, що надані позивачем звіти щодо оцінки вартості успадкованого майна є неналежними доказами, оскільки прийняті судом з порушенням процесуальних норм. До того ж, при визначені вартості спадкового майна необхідно було виходити з актуальної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 15 лютого 2023 року і відповідно розмір спадкового майна склав 231 477,78 грн., що з вирахуванням стягнутої на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду з відповідача 262 650 грн. боргу, підтверджує відсутність спадкового майна за рахунок якого він зобов`язаний погасити борг померлого ОСОБА_8 як його спадкоємець.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки - адвокат Школьнікова І.Б. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року - без змін.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача адвокат Самарець А.П. заявила клопотання про зупинення провадження у справі в порядку п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що наразі на розгляді в Верховному Суді знаходиться касаційна скарга ОСОБА_5 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко О.О. про стягнення заборгованості за договором позики.

Вважає, що вказана справа нерозривно пов`язана з даною справою, оскільки в даній справі встановлено обсяг та вартість успадкованого майна після смерті ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача - адвоката Самарець Ф.М. про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у вказаній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для такої справи.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17 (провадження № 61-3429зпв18) та від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).

Як убачається із матеріалів даної цивільної цієї справи, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просила стягнути з відповідача, як спадкоємця 365 346,73 грн. суми боргу за договором позики, з яких: 312 500 грн. - сума боргу, 26 531,25 грн. інфляційні збитки, суму відсотків за користування грошовими коштами - 5 878,48 грн.

Разом з тим, постановою Миколаївського апеляційної суду від 15 лютого 2023 року задоволено позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 255 000 грн. в рахунок погашення боргового зобов`язання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 за договором позики від 21 квітня 2016 року та 7 650 грн. 3% річних від простроченої суми в рахунок погашення боргового зобов`язання. Вирішено питання про судові витрати. У вказаній вище постанові апеляційним судом було встановлено обсяг та вартість спадкового майна після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 286 815,84 грн. з якої уже стягнуто 262 650 грн.

Між тим, відповідно до ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2023 року за касаційної скаргою ОСОБА_5 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко О.О. про стягнення заборгованості за договором позики.

За таких обставин, є підстави вважати, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до закінчення розгляду касаційним судом справи № № 487/1342/21, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки результат розгляду справи № № 487/1342/21, яка розглядається судом касаційної інстанції впливатиме на оцінку та підстави обґрунтованості заявлених у даній справі позовних вимог.

Керуючись статтями 251, 253, 368, 381 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Самарець Аліною Миколаївною на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року по справі № 487/1340/21 зупинити до закінчення розгляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду справи № 487/1342/21 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко Олена Олегівна про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст ухвали складено 08 червня 2023 року.