Справа № 214/4233/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року по цивільній справі №214/4233/20 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи як представник за довіреністю від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 03 травня 2023 року (зареєстровано 04 травня 2023 року), в якій просила суд: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року у справі №214/4233/20 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; скасувати зазначене судове рішення і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В обґрунтування вимог заяви представник відповідача зазначила, що заочне рішення суду від 18 березня 2021 року відповідач не отримував, а фактично ознайомився з ним 18 квітня 2023 року, про що є відповідна відмітка у матеріалах справи. До того часу про наявність справи у провадженні суду та ухвалення рішення він не знав, жодних судових та позасудових документів по справі не отримував, а тому не міг подати відзив на позов та докази на підтвердження своїх заперечень щодо пред`явлених до нього вимог. Зважаючи на це представник вважає, що процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду відповідачем пропущено з поважних причин, який вона просила поновити. Крім того представник зазначила, що ОСОБА_1 незгодний із заявленим банком та стягнутим судом розміром заборгованості за кредитним договором, оскільки банком не було надано доказів його ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, що діяли на момент укладення кредитного договору. У наданій банком анкеті-заяві №б/н від 17 січня 2011 року не зазначено розмір тіла кредиту, не вказано про погодження сторонами плати за користування кредитом. Загалом надані банком докази не є такими, які б підтверджували отримання кредитних коштів в розмірі, заявленому у позовних вимогах.

Ухвалою суду від 10 травня 2023 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду у справі №214/4233/20; заяву прийнято до розгляду (а.с.115).

Правом на участь в судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_2 не скористались, остання 18 травня 2023 року через канцелярію суду подала клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності. На задоволенні заяви наполягала.

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про свою участь в судовому засіданні не заявив, однак 23 травня 2023 року направив на адресу суду засобами поштового зв`язку відзив на заяву про перегляд заочного рішення суду від 18 березня 2021 року. Свої заперечення мотивував тим, що про розгляд справи відповідач неодноразово повідомлявся належним чином, однак не подавав клопотань, заперечень чи інших документів що стосуються заявлених до нього вимог. Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення суду відповідач не долучив доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог, що свідчить про відсутність матеріальної підстави для скасування заочного рішення суду. На думку представника позивача, усі зазначені відповідачем у заяві твердження є надуманими та повністю спростовуються наявними у справі доказами, наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і не впливають на зміст ухваленого рішення. Окремо зауважив, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, будучи обзнайомленим з умовами кредитування належним чином. Обсягом наявних у справі доказів підтверджується наявність між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань за договором №б/н від 17 січня 2011 року, отримання ним кредиту, користування ним, а також вірність здійснених банком нарахувань заборгованості за кожною зі складових.

Сторона відповідача правом на подання відповіді на відзив не скористалась, додаткового строку на це не потребувала. За даних обставин суд вважає за можливе заяву розглянути за відсутності сторін з урахуванням висловленої ними позиції, що не суперечитиме вимогам ч.1 ст.287 ЦПК України.

За даних обставин, з урахуванням висловленої сторонами письмової позиції, суд вважає за можливе заяву розглянути за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи позицію сторін, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/4233/20, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 17 січня 2011 року, а саме за тілом кредиту в розмірі 78 309 грн. 30 коп.; вирішено питання розподілу судових витрат.

Як визначено ч.ч.1-3 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду від 18 березня 2021 року, відповідач, діючи через представника, подав заяву про його перегляд, процесуальний строк на подання якої за клопотанням відповідача судом було поновлено.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради №01.16-13/3/1648 від 26 червня 2020 року (а.с.71), та зазначено в заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачем, судом направлялись повістки про його виклик до суду, судові та позасудові документи, які повернуто на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні ст.130 ЦПК України є свідченням належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Не дивлячись на неодноразові виклики відповідача в судове засідання, останній не заявив про свою участь у справі, у випадку неможливості прибуття не повідомив про поважність таких причин, відзив на позовну заяву не подав та клопотань про поновлення строку на подання відзиву не заявляв. Таким чином, суд обґрунтовано ухвалив рішення в заочному порядку за відсутності заперечень представника позивача стосовно цього.

З цього приводу суд також вважає за необхідне зауважити, що в постанові від 18 січня 2023 року по справі № 947/15524/20 Верховний Суд зауважив, що у тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то в принципі відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Підстав для відкладення, нового повідомлення, немає. У такому випадку використовується презумпція добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

Доводи представника відповідача щодо неотримання ОСОБА_1 позову з додатками, що стало наслідком неможливості подання відзиву на позов, суд оцінює критично, оскільки з аналізу наявних у справі доказів слідує, що позовна заява з додатками направлялась на адресу відповідача у встановленому законом порядку та поштове відправлення до суду не було повернуте.

Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, яка кореспондує з п.п.66-69 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року «учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…».

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 17 січня 2011 року, у зв`язку з чим обов`язковому встановленню підлягають строки та розмір здійснених позичальником оплат в рахунок погашення заборгованості, повнота та належність виконання ним кредитно-договірних зобов`язань, правильність наданого банком розрахунку заборгованості.

Разом з тим, відповідачем та його представником також не надано доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення. Вирішуючи спір, суд в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. При ухваленні заочного рішення судом було належним чином надано оцінку усім наявним доказам в сукупності, належним чином встановлено фактичні обставини справи, перевірено наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором за кожною зі складових, проаналізовано виписку з рахунку позичальника як первинний бухгалтерський документ.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», та в рішенні «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позов, не проявляв інтересу до розгляду справи протягом усього часу перебування її у провадженні суду, не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали доцільність перегляду заочного рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність повторного перегляду справи.

Всі інші доводи та мотивування, наведені представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду від 25 серпня 2021 року. У зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачеві оскаржити рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року по цивільній справі №214/4233/20 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати підписання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу суду складено та підписано 07 червня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко