Ухвала

Іменем України

08 червня 2023 року

м. Київ

справа № 442/4879/22

провадження № 61-8014ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войціховського Андрія Богдановича, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до судуз зазначеним вище позовом.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 29 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03 липня 2022 року в розмірі 223 077 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник

ОСОБА_1 - адвокат Войціховський А. Б., оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войціховського А. Б., на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада

2022 року залишено без руху, оскільки заявником подано апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, проте не порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Також заявникові запропоновано сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Войціховського А. Б., на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2022 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що заявником хоча і надано до апеляційного суду документи на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, одночасно у встановлений судом строк не виконано вимоги суду

в частині звернення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно недоліки апеляційної скарги не було усунуто

в повному обсязі, що стало підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Войціховський А. Б., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, в якій просить зазначену ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду представник заявника отримав засобами поштового зв`язку лише 28 квітня 2023 року, на підтвердження чого надає докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником обставини, надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

2. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це є порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), на справедливий судовий розгляд.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним

і безстороннім судом, встановленим законом.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав

і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи

у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За правилом частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз змісту частини третьої статті 357 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що на підставі вказаної процесуальної норми суд має право залишити апеляційну скаргу без руху з двох підстав: 1) якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або 2) якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку

(у разі її не подання разом з апеляційною скаргою) або вказати інші підстави для поновлення строку (за умови визнання судом підстав, вказаних заявником у заяві про поновлення строку, неповажними).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20 січня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Войціховський А. Б., подав апеляційну скаргу на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 29 листопада 2022 року.

Відповідно до змісту апеляційної скарги, доданої заявником до касаційної скарги, останній зазначав, що з тексту оскаржуваного судового рішення не вбачається, коли було складено повний текст останнього.

Про рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 29 листопада 2022 року у справі № 442/4879/22 представнику стало відомо з моменту ознайомлення з матеріалами справи, докази чого суду надаються, та отримання копії такого 22 грудня 2022 року.

Проте, як вже зазначалось Верховним Судом, апеляційну скаргу подано заявником 20 січня 2023 року, тобто з пропуском процесуального строку,

і в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не порушувалось.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків та роз`яснено заявнику, що відповідно до вимог статті 358 ЦПК України невиконання вимог даної ухвали є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали Львівського апеляційного суду від 23 січня 2023 року заявником отримано 14 лютого 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 037, однак станом на 12 квітня 2023 року недоліки апеляційної скарги заявником

в повному обсязі усунуті не були.

Відтак, заявником було виконано вимоги ухвали Львівського апеляційного суду від 23 січня 2023 року виключно в частині сплати судового збору за подання апеляційної скарги, одночасно вимога ухвали апеляційного суду

в частині звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення виконана заявником не була.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки з моменту отримання (14 лютого 2023 року) копії ухвали Львівського апеляційного суду від 23 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, заявник протягом фактично двох місяців не порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, надавши цілком достатньо часу особі, яка подала апеляційну скаргу, дійшов об`єктивного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження. Заявником не наведено переконливих аргументів, які б доводили протилежне. Аналогічний висновок викладено у змісті постанови Верховного Суду у справі № 361/9667/21 (провадження № 61-10340св22)

від 07 грудня 2022 року.

Крім того, з копії апеляційної скарги, доданої заявником до касаційної скарги, вбачається, що у змісті останньої клопотання про поновлення строку не було порушене, як у прохальній частині, так і у змісті самої апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги містять формалізовано переписаний ряд рішень Європейського суду з прав людини і Верховного Суду щодо меж дискреції суду при поновленні процесуального строку. Одночасно заявник навіть не звернув увагу на те, що всі вони стосуються ситуації, коли заявником порушується клопотання (заява) про поновлення процесуального строку. У цій справі заявник навіть не зреагував на ухвалу апеляційного суду, в якій запропоновано заявнику звернутися до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Войціховського Андрія Богдановича, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Войціховському Андрію Богдановичу, строк на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Войціховського Андрія Богдановича, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць