Справа № 462/3053/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Дзвінник Х.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ТзОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» про визнання тестів ДНК недійсними, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними тести ДНК від 04.02.2022 із датами ніби то заборів матеріалів ДНК 11.01.2022, 15.01.2022, 19.01.2022 видані ТзОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо батьківства відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.05.2019 його донька, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 з метою не сплачувати аліменти на дитину, згідно із рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 у справі 462/7296/21, та звинувативши його доньку у зраді, що ніби то дитина є не від нього, за допомогою своїх родичів підробив двічі тест ДНК на батьківство дитини. В телефонній розмові його доньці ОСОБА_2 заявив, що від їх спільної дитини він відмовляється та аліментів на дитину платити не буде. Звертає увагу на те, що згідно із наданої йому копії першого тесту ДНК від 04.02.2022 мазок у батька ОСОБА_2 брався 15.01.2022, тобто під час перебування його за кордоном у Чехії, що вже є абсурдом. Мазок у дитини ніби то брався 11.01.2022, хоча в цей час дитина перебувала із матір`ю і ніхто мазка у нього не брав. Звертає увагу також на те, що з копії другого тесту ДНК з цією ж датою від 04.02.2022 вбачається, що мазок у батька ОСОБА_2 та дитини брався 19.01.2022, тобто в той час, коли ОСОБА_2 19.01.2022 лише повертався у Львів з-за кордону. Таким чином ні ОСОБА_2 , ні його внук не могли бути 19.01.2022 в лабораторії. Зазначає, що ніхто не мав права брати будь-які зразки ДНК у його внука без присутності законного представника дитини - матері дитини. Вважає, що неозброєним оком та без спеціальних знань експерта можна встановити, що два тести ДНК за однією датою від 04.02.2022 є підробкою та сфальсифіковані, є ідентичними, лише змінили дату взяття мазків для дослідження. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки до суду не надав. Крім цього відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи ТзОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками останньої є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_6 /а.с. 5/.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками останнього є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 /а.с. 4/.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дідусем малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.09.2022 у справі №462/2042/22, яке постановою Львівського апеляційного суду від 20.06.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису відомостей про батьківство задоволено повністю. Виключено відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису №1198 від 04 вересня 2019 року Залізничного районного в місті Львові відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено у вищевказаному рішенні, відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство від 04.02.2022 року проведеного лабораторією Endeavor DNA Laboratories, ймовірність батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_7 - 0%, батько виключений в якості біологічного батька тестованої дитини. Цей висновок зроблено на підставі невідповідних алелей, які наявні в перерахованих локусах STR.

ОСОБА_1 не погоджуючись із поданим звітом тесту ДНК на батьківство від 04.02.2022 проведеного лабораторією Endeavor DNA Laboratories, звернувся до суду з даним позовом, так як стверджує, що дані тести ДНК є підробленими. На обгрунтування своєї позиції зазначає, що мазки у ОСОБА_2 бралися тоді, коли останній перебував за кордоном.

Відповідно до ст. 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Справа № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що оспорюваному позивачем ОСОБА_1 звіту тесту ДНК на батьківство від 04.02.2022 уже надана належна правова оцінка як судом першої інстанції, так і апеляційним судом при розгляді справи № 462/2042/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Даний звіт був визнаний належним доказом у справі та не оспорювався сторонами.

Натомість позивачем ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог не надано жодних належних доказів, які б спростували результати тесту ДНК.

Крім цього, суд звертає увагу позивача на те, що під час розгляду справи за позовом № 462/2042/22, його донькою ОСОБА_4 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , була подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета - ТзОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» - про визнання тесту ДНК недійсним, яка в подальшому за її клопотанням була залишена без розгляду. Також нею був визнаний первісний позов ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батьківство, що свідчить про те, що остання не заперечує дійсність результатів тесту ДНК на батьківство від 04.02.2022 проведеного лабораторією Endeavor DNA Laboratories.

Крім того, суд не бере до уваги долучену позивачем копію закордонного паспорту в якості доказу перебування відповідача за кордоном, оскільки за відсутності оригіналу документу не можливо встановити приналежність такого відповідачу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами його позовних вимог, а тому такі до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.08.2023.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/3053/23. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.