Справа № 695/2209/23
Провадження № 2/692/192/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року смт Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» обґрунтовує тим, що 13.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4610957 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 15000 грн., строк кредиту 30 днів з можливістю його продовження. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит в сумі 15000 грн. шляхом зарахування кредитних котів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . П. 1.5 договору передбачено процентну ставку 1,90 % в день який застосовується як в межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 договору так і в межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача або автопролонгація. 10.10.2021р. відповідач зобов`язання перед кредитором не виконала та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, тому, керуючись п. 4.3. кредитного договору, договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплату за кредитним договором не здійснювала.

21.06.2022р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 21-06/2022, у відповідності до умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Таким чином, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором к розмірі 48 300 грн., що складається з: суми кредиту 15 000,00грн., суми процентів за користування кредитом - 33 300,00грн.

Про відступлення права вимоги ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача.

Таким чином, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача не сплачена і складає 15000 грн. - тіло кредиту та 33300 грн. - нараховані проценти, а всього - 48300 грн.

Окрім того позивач надав розрахунок інфляційних втрат за період лютий 2022р. квітень 2023р. на загальну суму 12123,30 грн. та розрахунок 3-х % річних з 09.01.2022р. по 19.05.2023р. на суму 1992,87 грн.

За таких умов позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 62416,17 грн., що відповідає заявленій ціні позову, сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомого у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 13.07.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника позивача адвоката Крюкової М.В. до суду надійшла заява вх. № ЕП-642/23-Вх від 15.08.2023р. про розгляд справи без участі представника позивача, де та позовні вимоги підтримала.

Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не надсилала.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно договору № 4610957 про надання споживчого кредиту від 13.08.2021р., кладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 він підписаний споживачем за допомогою одноразового ідентифікатора М776123 та його предметом є кредит у гривні.

Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 15000,0 грн., строк договору 30 днів та може бути продовжено, стандартну процентну ставку 1,90% в день та знижену процентну ставку 0,95% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 24079,41% річних, за зниженою ставкою 2013,43 річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату кладення договору складає 23550,00 грн., за зниженою процентною ставкою - 19275,00 грн. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної катки № НОМЕР_1 .

Згідно п.4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або авто пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо у цей день повинна відбуватися пролонгація кредиту за ініціативою споживача, відповідно о п.п 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто у даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно п.4.3.2 Договору споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених пп.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду авто пролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулось продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку передбаченому п.4.2. Договору.

Додатком №1 до вказаного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої дата видачі кредиту 13.08.2021, дата платежу 12.09.2021, чиста сума кредиту 15000,00 грн., сума платежу за розрахунковий період 19275,00 грн., проценти за користування кредитом 4275,00 грн., загальна вартість кредиту: 19275,00 грн. Також вказано, що якщо споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір платежів, зазначені у Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період - 23550,00грн., проценти за користування кредитом - 8550,00грн., реальна річна процентна ставка 24079,41% річних, загальна вартість кредиту - 23550,00грн. дана таблиця підписана ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора М776123 від 13.08.2021р.

Згідно даних паспорта споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про умови кредитування та підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора М776123.

Згідно картки обліку Договору інформації за укладеним договором № 4610957 від 13.08.2021, позичальник ОСОБА_1 вбачається, що основний борг становить 15000,00 грн., за період з 13.08.2021р. по 10.09.2021р. нараховувались проценти за зниженою ставкою, за період з 11.09.2021р. по 08.01.2022 нараховувались проценти за стандартною ставкою, внаслідок чого загальна заборгованість становить 48300 грн. Станом на 20.06.2022р. основний борг становить 15000,00 грн., проценти за зниженою ставкою 4132,50 грн., проценти за стандартною ставкою 34200,00 грн., платежі 5032,50, оплата процентів 5032,50.

Згідно листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.06.2022 вих. № 2047 дане товариство повідомляє ТОВ «Авентус Україна» про успішні операції, зокрема вказано операцію за номером картки № НОМЕР_1 на суму 15000,00 грн., що відбулась 13.08.2021р.

Відповідно до договору факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022р., укладеного між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор), до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відступлено право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому, до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно положень копії Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за Договором Факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022р. фактор ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняв вказаний реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії у розмірі 136 Кбайт. Кількість боржників 1093, загальна сума простроченої заборгованості складає 30500289,16 грн.

Згідно Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022р. боржник ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , номер кредитного договору 4610957, має заборгованість за основною сумою боргу 15000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 33300,00 грн., сума заборгованості за пенею і штрафами 0,00, грн., сума заборгованості разом 48300,00 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 254.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Факт укладення договору про надання споживчого кредиту, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказаним Договором про надання споживчого кредиту позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

ОСОБА_1 усунулась від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками, яка складає 48300 грн., з яких 15000 грн. - тіло кредиту та 33300 грн. - нараховані проценти.

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов стороною відповідача ОСОБА_1 не надано.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі викладеного суд погоджується з твердженням сторони позивача про правомірність стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4610957 від 13.08.2021р. у розмірі 48300,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3-х процентів річних суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних витрат у сумі 12123,30 грн., про що надано розрахунок за період лютий 2022р. квітень 2023р. та про стягнення 3-х відсотків річних про що надано розрахунок за період з 09.01.2022р. по 19.05.2023р. 502 календарних дні у сумі 1992,87грн.

Суд погоджується з твердженням позивача про право стягнути вказані виплати, однак зауважує, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та такий стан діє на даний час.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3-х процентів річних у період з 24.02.2022р. та до даного часу до задоволення не підлягають.

Згідно положень ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе задовольнити вказані вимоги позивача частково та стягнути інфляційні витрати та 3 проценти річних за період, визначений позивачем у позові та до початку дії воєнного стану в Україні, тобто до 24.02.2023р.

За таких умов інфляційні витрати будуть становити 768,00 грн. (за лютий 2022р.); три відсотки річних будуть становити 182,61 грн. (за період 09.01.2022р. 23.02.2022р. 46 днів).

Тому, з урахуванням розміру розрахованих судом інфляційних витрат та 3-х процентів річних, загальна сума заборгованості за позовом, що підлягає до відшкодування з відповідача на користь позивача становить 49250,61грн. (48300,00 +768,00+182,61).

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 гривні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір 1694,28 грн. на користь позивача.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано його представник надав суду копію договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022р., копію рахунку на оплату по замовленню № 16/06 від 16.06.2023р., звіт про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022р. та платіжну інструкцію № 541 від 16.06.2023р.

Згідно договору про надання правової допомоги сторони визначили предмет договору та види послуг щодо надання правової допомоги.

При цьому згідно положень п. 1,5,6, розділу 3 ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ Договору, оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку-фактурі, факт надання послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги, підставою для оплати є рахунокфактура.

Згідно рахунку на оплату по замовленню № 16/06 від 16.06.2023р., договір № 07/07-2022 від 07.07.2022р. визначено найменування робіт та послуг їх кількість та вартість. Так надано 3 послуги: Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості, складення позовної заяви по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта, всього витрачено 10 год., ціна 1000,00 грн. на загальну суму 10000,00 грн.

Згідно Звіту про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022р. сторони погодили види правової допомоги: Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості, складення позовної заяви по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта, вказано загальну кількість витрачених годин: 10, вартість 10000,00 грн.

Згідно копії платіжної інструкції № 541 від 16.06.2023р. вбачається перерахування ТОВ «ВК «Фінтраст Україна» адвокату Крюковій М.ВА. коштів у сумі 10000,00 грн. як сплату послуг з аналізу, складання та подання позовної заяви згідно р/ф № 16/06 від 16.06.2023р.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, на яку, зокрема посилався представник позивача, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд» а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу вцілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 15,16, 141, 268, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 512, 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4610957 від 13.08.2021 у розмірі 49250,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в сумі 1694,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» 5000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони по справі:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, б. 15, оф. 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.О. Левченко