Справа № 183/3474/14
№ 6/183/181/23

У Х В А Л А
09 червня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у цивільній справі, -
17 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулася до суду з вищезазначеною заявою.
Згідно договору № GL48N718070_І_3 про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 509, право вимоги за кредитним договором № 793018/ФЛ від 20 березня 2008 року, укладеним з ВАТ КБ «Надра» (право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - Новий Кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів ОСОБА_1 , Кредитор ПАТ «КБ «НАДРА» відступив право вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.
В судове засідання представник заявника не з`явився, просив заяву розглянути за відсутності представника.
Заінтересована особа, боржник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що зазначена заява продовжується розглядом, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Дніпрофінансгруп» та скасуванням ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року за наслідками розгляду заяви від 17 лютого 2023 року (а.с.201-203).
Відповідно до частини 1 статті 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Рішення набрало законної сили 07 серпня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

За заявою від 21.12.2015 року, поданою представником ПАТ КБ «Надра» за довіреністю Анохіною О.О. про видачу копії рішення суду та виконавчих листів у цивільній справі, 26.01.2016 року отримано копію зазначеного судового рішення та два виконавчі листи (а.с.54-56).

Згідно договору № GL48N718070_І_3 про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 509, право вимоги за кредитним договором № 793018/ФЛ від 20 березня 2008 року, укладеним з ВАТ КБ «Надра» (право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - Новий Кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів ОСОБА_1 , Кредитор ПАТ «КБ «НАДРА» відступив право вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Цивільний процес складається з трьох основних елементів: стадії, провадження і цивільна процесуальна форма. З часової точки зору цивільний процес характеризується стадійністю. Наявність стадій в цивільному процесі обумовлюється послідовністю і терміновістю здійснення процесуальних дій. Стадія цивільного процесу це сукупність процесуальних дій, об`єднаних найближчою процесуальною метою і характеризується, крім того, власним змістом, колом суб`єктів, особливостями процесуального оформлення і просторово-часовими межами.

Серед стадій цивільного процесу виділяються наступні: відкриття провадження у справі; підготовче провадження; розгляд справи по суті; апеляційне провадження (перегляд рішень та ухвал судів першої інстанції, які не набрали законної сили); касаційне провадження (перегляд рішень та ухвал судів першої інстанції; постанов та ухвал апеляційної інстанції, які набрали законної сили); провадження у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами; стадія виконання судових рішень (виконавче провадження).

Відповідно до ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-III від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, стадія виконання судових рішень є завершальною стадією судового провадження у цивільних справах. Вона починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і містить у собі ряд процесуальних дій та рішень, що забезпечують реалізацію цього акта правосуддя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-III від 02 червня 2016 року примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчого документу у вигляді виконавчого листа, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як зазначено у виконавчому листі та відповідало вимогам п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV в редакції, що діяла на момент набрання рішенням суду законної сили 07 серпня 2015 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом одного року.

Відповідно до п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-III від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (набрав чинності 5 жовтня 2016 року) та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 5 серпня 2016 року (набирала чинності 5 січня 2017 року) в Україні утворено та діє Єдиний реєстр боржників систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконанні майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Так, відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції.

Перевіркою Інформації з Єдиного реєстру боржників, судом не встановлена наявність інформації про невиконанні майнові зобов`язання боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

З огляду на зазначене є встановленим, що станом на дату розгулу зазначеної заяви рішення у справі не виконано.

З огляду на викладене, дослідивши всі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», звертаючись до суду з заявою про заміну сторони кредитора (стягувача) у цивільній справі №183/3474/14 з Відкритого Акціонерного Товариства «Комерційний банк» «Надра», як вибулої сторони на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» код ЄДРПОУ: 40696815, взагалі, не зазначає та не надає суду відповідних доказів про хід та стадію виконання судового рішення у цивільній справі №183/3474/14, в той час як судом встановлено, що отримані стягувачем виконавчі листи мали бути звернуті до виконання в строк - до 08 серпня 2018 року.

Крім того, судом встановлено, що 20 січня 2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку для пред`явлення дубліката виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа постановлена ухвала, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку для пред`явлення дубліката виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа відмовлено (а.с.146-150).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно з ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 року у справі №905/1976/16 зазначено, що розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження на стадії виконання судового рішення, здійснюється судом відповідно до норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до заявлених вимог та доказів наданих на їх підтвердження, є встановленим, що з 17 липня 2020 року на підставі договору № GL48N718070_І_3 про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», прийняло у власність майнові права які включають право вимоги до боржника за кредитним договором № 793018/ФЛ від 20 березня 2008 року, укладеним з ВАТ КБ «Надра».

Однак, є встановленим і те, що судове рішення мало бути звернуто до примусового виконання, у зв`язку з отриманням уповноваженою особою первісного стягувача виконавчих документів в строк до 08 серпня 2018 року, доказів на підтвердження чи спростування суду не надано.

Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі до відкриття виконавчого провадження. Однак, відповідно до загальних положень процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли, а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу. Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі та починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Таким чином, поза межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, означає, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення прав вимоги іншим особам, таким чином уникаючи законодавчої вимоги щодо строку, що безпосередньо впливає на інтереси боржників, які не можуть бути у невизначеному стані протягом тривалого строку, що порушує принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухваленій у справі №910/2954/17 від 11 березня 2021 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для заміни сторони кредитора (стягувача) у цивільній справі №183/3474/14 з Відкритого Акціонерного Товариства «Комерційний банк» «Надра», як вибулої сторони на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони у цивільній справі належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 512, 514, 515 ЦК України, ч. 1-4 ст. 12, ч.1 ст.13, 18, 55, ст.ст. 77, 80, 81, ч.2 ст.247, ст.ст. 260, 431, 442 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у цивільній справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 09 червня 2023 року.

Суддя Д.І. Городецький