Справа № 277/347/23
У Х В А Л А

"27" квітня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України про встановлення факту родинних відносин та перебування фізичної особи на утриманні, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, в якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з травня 2015 року по 22.07.2022 року та встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_3 .

Вимоги мотивує тим, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у період з травня 2015 року по 22.07.2022 року, разом виховували її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних сил України та 22.07.2022 року загинув під час захисту держави.

ОСОБА_3 працював у ТОВ «Пеллет-Енерго», отримував заробітну плату, яку витрачав на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування. Дані кошти були постійним та основним джерелом для утримання сім`ї.

Заявниці встановлення факту родинних відносин та перебування фізичної особи на утриманні необхідно для призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою судді Ємільчинського районного суду від 29.03.2023 року по даній справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання на 27.04.2023 року.

В судове засідання заявниця не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні підтримала, зазначивши, що звернулася з даним позовом з метою отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив замінити неналежну заінтересовану особу, а саме з Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України на Міністерство оборони України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту встановлення факту родинних відносин та перебування фізичної особи на утриманні, ОСОБА_1 вказує на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Заяву про встановлення фактів ОСОБА_1 пред`явила до суду за правилами позовного провадження в порядку цивільного судочинства.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно пунктів 12, 13 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту родинних відносин та її перебування на утриманні ОСОБА_3 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивачки з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Згідно Постанови від 22.03.2023 року по справі №290/289/22-ц Верховний Суд з підстав зазначених вище прийшов до висновку про необхідність закрити провадження у справі, оскільки такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та перебування її на утриманні ОСОБА_3 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При подачі позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 2147 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.258, 353, 354, 355 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України про встановлення факту родинних відносин та перебування фізичної особи на утриманні - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Повернути ОСОБА_1 з номера рахунку: UA0006757, Отримувач: ГУК у Жит. обл./ТГ смт Ємільчине 22030101, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ОСОБА_7 » з державного бюджету судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн., сплачений нею при подачі позовної заяви за квитанцією про сплату №68579 від 28.03.2023 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.А. Гресько