Справа № 496/166/22
Провадження № 2/496/301/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Скочиляс І.М. звернулася до суду з позовом, неодноразово збільшивши позовні вимоги (останній раз 28.03.2023 року), та просить стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачів страхове відшкодування у наступному розмірі:

-на користь позивача ОСОБА_1 : страхове відшкодування у розмірі 36000 грн; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 19008 грн, три відсотки річних у розмірі 1440 грн 99 коп., інфляційні втрати у розмірі 10263 грн 38 коп., а всього - 66712 грн 37 коп.;

-на користь позивачки ОСОБА_2 : страхове відшкодування у розмірі 40260 грн 20 коп.; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 21257 грн 39 коп., три відсотки річних у розмірі 1611 грн 51 коп., інфляційні втрати у розмірі 11477 грн 93 коп., а всього - 74607 грн 03 коп.

Крім того, представник позивачів просить стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачів понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі по 6000 грн кожному.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2021 року близько 21 год 00 хв. на 456 км автодороги Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди. За фактом вказаної ДТП 30.07.2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001108 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ТДВ «СК «Гардіан». 19.08.2021 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування для батька та матері загиблого - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Загальна сума вимоги страхового відшкодування, заподіяного смертю ОСОБА_5 , становить 76260 грн 20 коп., з яких для батька ОСОБА_1 - 36000 грн моральної шкоди, а для матері ОСОБА_2 - 36000 грн моральної шкоди та 4260 грн 20 коп. - витрати на поховання. 29.10.2021 року на адресу відповідача було направлено заяви про долучення витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0001108 за ч. 2 ст. 286 КК України та надання інформації про стан розгляду заяви про виплату страхового відшкодування. 25.11.2021 року у відповідь на адвокатський запит відповідач повідомив, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання відповідачем відповідного рішення по кримінальній справі за фактом даної ДТП, вказавши, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зупиняє розгляд справи. 03.12.2021 року СУ ГУНП в Одеській області надало відповідь на адвокатський запит, в якій зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001108 від 30.07.2021 року триває, проводяться всі необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне, об`єктивне дослідження обставин провадження. Представник позивачів вказує, що з рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування через зупинення строків розгляду справи і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивачі не погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки внаслідок ДТП загинула третя особа - пішохід, а цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в силу вимог статей 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Таким чином, рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. Окрім цього, зважаючи на те, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі так і не отримали належного страхового відшкодування, представник позивачів вважає, що відповідач повинен сплатити на їх користь пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а також три відсотки річних та інфляційні втрати за прострочення виплати страхового відшкодування, згідно із ст. 625 ЦК України.

В свою чергу, від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачам в повному обсязі. При цьому посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей про прийняття рішення у кримінальному провадженні за №0001108, а тому строк на прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування не настав на підставі абзацу 4 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Наразі обставини ДТП не встановлені, розглядаються в кримінальному провадженні, вина водія ОСОБА_4 не встановлена, а також не встановлені розмір заподіяної та відшкодованої шкоди внаслідок ДТП. Звернення позивачів з позовною заявою до ТДВ «СК «Гардіан» передчасні, оскільки відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ТДВ «СК «Гардіан» не настали строки прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування. Лише після отримання рішення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001108 ТДВ «СК «Гардіан» зможе прийняти відповідне рішення. ТДВ «СК «Гардіан» є особою, яка з урахуванням ст. 999 ЦК України здійснює страхове відшкодування відповідно до вимог, встановлених законом, та не є: завдавачем шкоди; володільцем джерела підвищеної небезпеки; стороною в кримінальній справі (кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001108). Інформації про звернення позивачів з цивільним позовом у кримінальному провадженні не надано. На думку представника відповідача, позивачами обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки в даному випадку невірним є застосування до правовідносин між страховиком та особою, що має право на страхове відшкодування умови статей 1166, 1187 ЦК України, так як вони регламентують порядок відшкодування шкоди безпосередньо завдавачем шкоди або володільцем джерела підвищеної небезпеки. Крім того представник відповідача зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів, які свідчать про відсутність інших осіб, частка яких має бути врахована при визначенні розміру страхового відшкодування, а тому задоволення вимог позивачів без встановлення повного переліку осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування, призведе до порушення прав таких осіб. З огляду на викладене, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» пені, 3% річних та інфляційних втрат. Що стосується вимог позивачів про стягнення по 6000 грн витрат на правову допомогу представник відповідача зауважив, що такі витрати представником позивачів явно завищені. Складність даної справи є незначною, подібні спори не вимагають опрацювання значного обсягу нормативно-правового матеріалу та формування нестандартної правової позиції, адже наразі практика Верховного Суду щодо таких спорів є сталою та узгодженою. Крім того адвокатом не зазначено обсяг робіт та час, які ним витрачені.

29.07.2022 року від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Скочиляс І.М. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому посилається на те, що посилання представника відповідача на наявність кримінального провадження та на відсутність вироку щодо завдавача шкоди, як на підставу зупинення розгляду кримінальної справи, не звільняють завдавача шкоди, як володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану смертю ОСОБА_5 внаслідок дії цього джерела підвищеної небезпеки, та оскільки цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди була застрахована відповідачем - ТДВ «СК «Гардіан», то саме на відповідачеві, як страховику, лежить обов`язок сплатити страхове відшкодування шкоди, завданої позивачем внаслідок смерті ОСОБА_5 у межах лімітів відповідальності страховика. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано смертю фізичної особи. В порушення вимог чинного законодавства страхова компанія, отримавши інформацію про ДТП, не вчинила дій, передбачених ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і не встановивши підстав для відмови у прийнятті такого рішення згідно ст. 37 цього Закону, не оспорюючи обставини страхового випадку і заявлені членами сім`ї загиблого вимоги про відшкодування моральної шкоди, рішення про здійснення страхового відшкодування не прийняла, як і не прийняла рішення про відмову у їх задоволенні, вирішивши у не визначений законом спосіб призупинити розгляд заяви про виплату страхового відшкодування через відсутність на даний час документального підтвердження даних про винну особу у зв`язку з не набранням законної сили судового рішення за результатом розгляду кримінальної справи. Враховуючи те, що страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату на користь позивачів, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. З приводу витрат на правову допомогу представник позивачів зазначає, що на підтвердження понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу разом із позовною заявою нею долучено, зокрема, договори про надання правової допомоги від 02.11.2021 року, які містять фіксовану суму вартості послуг за надання правової допомоги, а відтак вимога про стягнення коштів на правничу допомогу є обґрунтована та підтверджена належними та допустимими доказами. Представник позивачів зауважує, що аргументи представника відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими і непереконливими, а ТДВ «СК «Гардіан» безпідставно не виконує свої зобов`язання, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, але подали до суду заяви, в яких просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та справу розглянути у їх відсутність.

Представник позивачів ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, але направила до суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить судове засідання провести у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, але направила до суду клопотання, в якому просить при ухваленні рішення по справі врахувати позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, та проводити судове засідання без її участі.

Приймаючи до уваги заяви та клопотання сторін по справі, відзив та пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що 29.07.2021 року близько 21 год 00 хв. на 456 км автодороги Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №3080 від 30.07.2021 року та свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 (а.с.25-26, 27).

Наступного дня відомості про вказану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001108, про що свідчить відповідний витяг (а.с.35).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача ТДВ «СК «Гардіан», відповідно до поліса №АР819502 (а.с.29).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками загиблого у вказаній ДТП ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про народження останнього (а.с.18). Інших осіб (дружини, дітей тощо), які мають право на страхове відшкодування немає, згідно відповіді на запит Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.12.2022 року.

19.08.2021 року представник за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_8 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату заявникам страхового відшкодування у загальному розмірі 76260 грн, що включає відшкодування моральної шкоди у розмірі по 36000 грн кожному та витрати на поховання у розмірі 4260 грн (а.с.9-10).

На підтвердження витрат на поховання ОСОБА_5 представником позивачів надано договір-замовлення на проведення поховання №073779 від 02.08.2021 року, довідку на одержання та підпоховання праху №7005 та квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 02.08.2021 року (а.с.19-20, 21-22, 23).

29.10.2021 року представник за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_8 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про долучення документів, надіславши на адресу відповідача витяг з ЄРДР №0001108 від 30.07.2021 року, а також із запитом про надання інформації про стан розгляду заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.34, 36).

17.11.2021 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Скочиляс І.М. звернулась до ТДВ «СК «Гардіан» із адвокатським запитом та просила повідомити про результати прийнятого рішення щодо виплати страхового відшкодування з посиланням на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.37-38).

Наступного дня представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Скочиляс І.М. звернулась до ГУ НП в Одеській області із адвокатським запитом та просила повідомити на якому етапі перебуває розслідування кримінального провадження по факту ДТП, яка мала місце 19.08.2021 року за участю автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок якої загинув пішохід ОСОБА_5 (а.с.40-41).

25.11.2021 року за вих. №25/11/21/3 відповідачем на адресу адвоката Скочиляс І.М. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено лист про те, що на сьогоднішній день остаточне рішення про виплату страхового відшкодування не прийнято, а страхова справа перебуває на розгляді, оскільки по вказаній події ведеться досудове розслідування (а.с.39).

03.12.2021 року за вих. №4/С-369/аз заступником начальника ВРЗуСТ СУ ГУНП в Одеській області на адресу адвоката Скочиляс І.М. було направлено лист про те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001108 від 30.07.2021 року триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин провадження та прийняття обґрунтованого рішення (а.с.42).

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1 статті 2 Закону №1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинні на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону №1961-IV визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, та встановлено наступне.

-пункт 27.1 статті 27 Закону №1961-IV - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

-пункт 27.2 статті 27 Закону №1961-IV - страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

-пункт 27.3 статті 27 Закону №1961-IV - страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

-пункт 27.4 статті 27 Закону №1961-IV - страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

-пункт 27.5 статті 27 Закону №1961-IV - відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

В пунктах 35.1, 35.2 статті 35 Закону №1961-IV зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №465/4287/15 зазначено, що у Законі №1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Представник позивачів, звертаючись до суду з позовом, посилається на те, що прийняття ТДВ «СК «Гардіан» рішення про зупинення строків розгляду у виплаті страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є таким, що не ґрунтується на нормах спеціального Закону та порушує право позивачів на отримання страхового відшкодування.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача вказав, що правомірність припинення строку на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування до моменту набрання рішення у кримінальній справі прямо передбачена ст. 36.2 Закону №1961-IV та підтверджується чисельною практикою апеляційних судів.

Так, згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.03.2018 року у справі №204/3783/16-ц.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною 2 статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №466/4412/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №756/16649/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі №447/2438/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №601/1304/15-ц, від 03 червня 2020 року у справі №345/3335/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №742/637/19.

Водночас, представником відповідача не доведено, що ДТП сталася внаслідок умислу потерпілого ОСОБА_5 або непереборної сили.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та давши оцінку поданим сторонами доказам, враховуючи неведені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку про те, що страховик безпідставно зупинив строк на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивачам, пославшись на те, що йому невідомо про набрання рішенням у кримінальній справі законної сили, а тому в силу вимог статей 23, 27, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачам моральну шкоду, завдану смертю потерпілого, а також витрати поховання.

Таким чином, з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачки ОСОБА_2 підлягає стягненню страхове відшкодування, яке включає моральну шкоду у розмірі 36000 грн (6 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі на день настання страхового випадку) та витрати на поховання у розмірі 4260 грн, а всього 40260 грн 20 коп., а на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування, яке включає лише моральну шкоду у розмірі 36000 грн (6 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі на день настання страхового випадку).

З приводу стягнення на користь позивачів пені, трьох відсотків річних та інфляційний втрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону №1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки страховик безпідставно припинив строк на прийняття рішення про виплату позивачам страхового відшкодування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього на користь позивачів пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, в межах заявлених ними позовних вимог.

Розрахунок пені здійснюється за формулою: (пеня) = сума боргу х подвійна облікова ставка НБУ % х кількість днів : 365 днів.

Розрахунок пені на суму невиплаченого позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 36000 грн за період з 18.12.2021 року по 18.04.2023 року слід провести наступним чином.

18.12.2021 - 31.12.2021 = 36000 грн х 18% х 14 : 365 = 248 грн 55 коп.

01.01.2022 - 20.01.2022 = 36000 грн х 18% х 20 : 365 = 355 грн 07 коп.

21.01.2022 - 03.03.2022 = 36000 грн х 20% х 42 : 365 = 828 грн 49 коп.

04.03.2022 - 02.06.2022 = 36000 грн х 20% х 91 : 365 = 1795 грн 07 коп.

03.06.2022 - 21.07.2022 = 36000 грн х 50% х 49 : 365 = 2416 грн 44 коп.

22.07.2022 - 08.09.2022 = 36000 грн х 50% х 49 : 365 = 2416 грн 44 коп.

09.09.2022 - 20.10.2022 = 36000 грн х 50% х 42 : 365 = 2071 грн 23 коп.

21.10.2022 - 08.12.2022 = 36000 грн х 50% х 49 : 365 = 2416 грн 44 коп.

09.12.2022 - 31.12.2022 = 36000 грн х 50% х 23 : 365 = 1134 грн 25 коп.

01.01.2023 - 26.01.2023 = 36000 грн х 50% х 26 : 365 = 1282 грн 19 коп.

27.01.2023 - 18.04.2023 = 36000 грн х 50% х 82 : 365 = 4043 грн 84 коп.

Розрахунок трьох відсотків річних на суму невиплаченого позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 36000 грн за період з 18.12.2021 року по 18.04.2023 року слід провести наступним чином.

18.12.2021 - 31.12.2021 = 36000 грн х 3% х 14 : 365 = 41 грн 42 коп.

01.01.2022 - 31.12.2022 = 36000 грн х 3% х 365 : 365 = 1080 грн 00 коп.

01.01.2023 - 18.04.2023 = 36000 грн х 3% х 108 : 365 = 319 грн 56 коп.

Інфляційні нарахування у період з 18.12.2021 року по 18.04.2023 року на суму 36000 грн становлять: [сукупний індекс інфляції] = 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% = 130,698% (за період січень 2022 - квітень 2023) [Інфляційні нарахування] = 36000 грн (сума боргу) ? 130,698% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 36000 грн (сума боргу) = 11051 грн 24 коп. При цьому, оскільки представник позивача ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача, крім іншого, інфляційні втрати у розмірі 10263 грн 38 коп., а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в межах заявленим ним вимог, а саме у розмірі 10263 грн 38 коп.

Таким чином, розмір пені, що підлягає стягненню з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача ОСОБА_1 становить 19008 грн 00 коп., три відсотка річних становить 1440 грн 99 коп. та інфляційні втрати становлять 10263 грн 38 коп.

Розрахунок пені на суму невиплаченого позивачці ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 40260 грн 20 коп. за період з 18.12.2021 року по 18.04.2023 року слід провести наступним чином.

18.12.2021 - 31.12.2021 = 40260 грн 20 коп. х 18% х 14 : 365 = 277 грн 96 коп.

01.01.2022 - 20.01.2022 = 40260 грн 20 коп. х 18% х 20 : 365 = 397 грн 09 коп.

21.01.2022 - 03.03.2022 = 40260 грн 20 коп. х 20% х 42 : 365 = 926 грн 54 коп.

04.03.2022 - 02.06.2022 = 40260 грн 20 коп. х 20% х 91 : 365 = 2007 грн 49 коп.

03.06.2022 - 21.07.2022 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 49 : 365 = 2702 грн 40 коп.

22.07.2022 - 08.09.2022 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 49 : 365 = 2702 грн 40 коп.

09.09.2022 - 20.10.2022 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 42 : 365 = 2316 грн 34 коп.

21.10.2022 - 08.12.2022 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 49 : 365 = 2702 грн 40 коп.

09.12.2022 - 31.12.2022 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 23 : 365 = 1268 грн 47 коп.

01.01.2023 - 26.01.2023 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 26 : 365 = 1433 грн 92 коп.

27.01.2023 - 18.04.2023 = 40260 грн 20 коп. х 50% х 82 : 365 = 4522 грн 38 коп.

Розрахунок трьох відсотків річних на суму невиплаченого позивачці ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 40260 грн 20 коп. за період з 18.12.2021 року по 18.04.2023 року слід провести наступним чином.

18.12.2021 - 31.12.2021 = 40260 грн 20 коп. х 3% х 14 : 365 = 46 грн 33 коп.

01.01.2022 - 31.12.2022 = 40260 грн 20 коп. х 3% х 365 : 365 = 1207 грн 81 коп.

01.01.2023 - 18.04.2023 = 40260 грн 20 коп. х 3% х 108 : 365 = 357 грн 38 коп.

Інфляційні нарахування у період з 18.12.2021 року по 18.04.2023 року на суму 40260 грн 20 коп. становлять: [сукупний індекс інфляції] = 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% = 130,698% (за період січень 2022 - квітень 2023) [Інфляційні нарахування] = 40260 грн 20 коп. (сума боргу) ? 130,698% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 40260 грн 20 коп. (сума боргу) = 12359 грн 03 коп. При цьому, оскільки представник позивачки ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача, крім іншого, інфляційні втрати у розмірі 11477 грн 93 коп., а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в межах заявленим ним вимог, а саме у розмірі 11477 грн 93 коп.

Таким чином, розмір пені, що підлягає стягненню з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачки ОСОБА_2 становить 21257 грн 39 коп., три відсотка річних становить 1611 грн 51 коп. та інфляційні втрати становлять 11477 грн 93 коп.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивачів ОСОБА_6 просить стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12000 грн, тобто по 6000 грн кожному, на підтвердження яких подала до суду попередні (орієнтовані) розрахунки суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку з розглядом справи, відповідно до яких розмір наданих нею послуг загалом становить 12000 грн, які складаються з наступного: вивчення матеріалів справи - 2000 грн (1000 х 2), підготовка та написання позовної заяви - 5000 грн (2500 х 2), підготовка та написання інших процесуальних документів (клопотань, заяв) - 1000 грн (500 х 2), участь представника в судових засіданнях - 4000 грн (2000 х 2), а також договори про надання правової допомоги №02.11.21 від 02.11.2021 року, пунктом 6.1 розділом 6 яких встановлено, що сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги становить по 6000 грн.

Представник відповідача у відзиві на позову заяву просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, в тому числі і в частині витрат на правову допомогу, так як їх сума представником позивачів явно завищена. Складність даної справи є незначною, подібні спори не вимагають опрацювання значного обсягу нормативно-правового матеріалу та формування нестандартної правової позиції, адже наразі практика Верховного Суду щодо таких спорів є сталою та узгодженою. Крім того, адвокатом не зазначено обсяг робіт та час, які ним витрачені.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ордерами на надання правничої (правової) допомоги, виданими 22.12.2021 на підставі договорів про надання правової допомоги №02.11.21 від 02.11.2021 року, громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надається правова допомога адвокатом Скочиляс І.М. (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001906 від 27.02.2020 року) (а.с.53, 54, 43-47, 48-52, 55).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика палата Верховного суду у постанові від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15-ц визначила, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

23.06.2022 року представник позивачів направила до суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій повідомила суд, що вона залишає за собою право надати суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючі документи щодо оплати гонорару адвоката, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до завершення розгляду справи по суті.

З врахуванням наведеного суд зазначає, що відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат (п. 5 ч. 7, ч. 1 ст. 265 ЦПК України).

Відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав до призначення судового засідання для вирішення питання про розподіл понесених сторонами судових витрат у справі. Також необхідно встановити представнику позивачів строк - п`ять днів після отримання даного рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що загальна сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду з вищевказаними позовними вимогами становить 1413 грн 19 коп.

Виходячи із принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог (100%) розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 1413 грн 19 коп.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 625, 1187, 1188, 1193 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 22.07.1998 року, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 36000 грн; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 19008 грн, три відсотки річних у розмірі 1440 грн 99 коп., інфляційні втрати у розмірі 10263 грн 38 коп., а всього разом - 66712 грн 37 коп.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96) на користь позивачки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 02.06.2000 року, РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) страхове відшкодування у розмірі 40260 грн 20 коп.; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 21257 грн 39 коп., три відсотки річних у розмірі 1611 грн 51 коп., інфляційні втрати у розмірі 11477 грн 93 коп., а всього разом - 74607 грн 03 коп.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96) на користьдержави судовий збір у розмірі 1413 грн 19 коп.

Призначити судове засідання для вирішення питання відшкодування судових витрат з урахуванням великої завантаженості судді у розгляді інших справ на 16 год 00 хв. 13 червня 2023 року в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, за адресою: Одеська область м. Біляївка вул. Кіпенко, 1 (зал №3)

Встановити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк п`ять днів після отримання даного рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 18.04.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра