Дата документу 06.06.2023
Справа № 334/9001/21
Провадження № 2/334/179/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Кириленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича до Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича до Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Так, 15.07.2020 року позивач звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» із заявою про видачу банківського вкладу.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від відповідача, в якому повідомлялося наступне: «На підставі рішення НБУ від 18.07.2016 р. № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 19 липня 2016 року №1265, «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку.

Відповідно до інформації, отриманої від банку-агенту Фонду АТ «ПРАВЕКС-БАНК», належне вкладнику ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) відшкодування в розмірі 198 834, 64 грн. вже було виплачене 03.01.2019 року ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Р.О. Оніщенко, 26.12.2018 р. за реєстровим № 1157: ННР 940058».

Щодо виплати належної суми відшкодування, позивач звертався також безпосередньо до відповідача. У відповіді від 08.10.2021 року відповідач повідомив, що «виплата суми відшкодування була здійснена 03.01.2019 року клієнту ОСОБА_2 на підставі наданої ним довіреності». На цій підставі, відповідач відмовив позивачеві у виплаті належного їй, як вкладнику, грошового відшкодування.

Однак, позивач нікому не видавала жодної довіреності на отримання грошових коштів від свого імені. Отже, ОСОБА_2 не був уповноважений на підставі довіреності на отримання грошових коштів в ПАТ «ФІДОБАНК» від імені позивача. Більш за те, вказана особа позивачеві взагалі не відома.

Фактичні обставини свідчать про те, що вищезазначена довіреність, яка була нібито видана від імені позивача на ім`я ОСОБА_2 , містить підроблений підпис позивача, який не було ідентифіковано банком в установленому законом порядку.

На теперішній час відкрито кримінальне провадження за № 0000222 від 21.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України. Триває досудове розслідування.

У відповідь на запит адвоката, встановлено, що довіреність, яку було нібито видано від імені позивача на громадянина ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Р.О. Оніщенко, 26.12.2018 р. за реєстровим № 1157: ННР 940058 містить відомості про те, що позивач уповноважує громадянина ОСОБА_2 бути її представником в усіх банківських та фінансових установах України агентів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ».

Однак, позивач був вкладником ПАТ «ФІДОБАНК», а не вкладником ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ», як зазначено в довіреності.

Довіреність, на підставі якої від імені позивача ОСОБА_2 було видано грошове відшкодування, не містить жодних посилань, щодо повноважень на отримання грошових коштів вкладників саме ПУАТ «ФІДОБАНК». Таким чином, АТ «ПРАВЕКСБАНК» не маючи на те жодних правових підстав, 03.01.2019 року виплатив належне позивачеві відшкодування в розмірі 198 834,64 грн. ОСОБА_2 який видав себе за представника позивача, на підставі довіреності, яка не наділяла ОСОБА_2 повноваженнями щодо отримання відшкодування грошових коштів вкладника ПУАТ «ФІДОБАНК».

Вважає, що виплата гарантованої суми коштів відповідачем була здійснена іншій особі. Тобто, АТ «ПРАВЕКС БАНК» не виконав свого установленого законом обов`язку здійснити таку виплату саме позивачу, як вкладнику, а тому, банк повинен нести відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань як банк-агент Фонду, зважаючи на наявність вини його працівників.

Просить суд стягнути з Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 198834,64 грн. та судові розходи.

Відповідач Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК» надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідно до "Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами" (розділ IV. Діяльність банку-агента при здійсненні виплат гарантованих сум відшкодування), затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, після одержання інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань.

Керуючись умовами Договору про здійснення виплат гарантованих сум відшкодувань за Загальним реєстром (частиною Загального реєстру) та/ або Реєстрами переказів, укладеного банком з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, - виплата за довіреністю здійснюється, якщо у довіреності передбачене право представника на отримання відшкодування коштів від Фонду або надане загальне формулювання про право отримувати будь-які кошти у будь-яких установах (п. 3.2.5.).

Надана довіреність, окрім підкресленого позивачем права «відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЄЛЬ», також містить право «отримання грошових коштів належних мені до виплати». Крім того, довіреність передбачала право «бути моїм представником в усіх банківських та фінансових установах України - агентів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб».

Проаналізувавши зміст наданої довіреності, чітко вбачається передбачені повноваження представника, отримувати належні довірителю грошові вклади, а також бути представником в усіх банківських та фінансових установах України - агентів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Відповідно до п. 3 Положення затверджено що виплата банком-агентом відшкодування на підставі довіреності здійснюється за умови надання довіреною особою паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та довіреності (нотаріально засвідченої копії довіреності).

Таким чином відповідач, як агент Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провів виплату особі, що має право бути представником позивача та має право отримувати відшкодування, на підставі нотаріальної довіреності, яка містить, передбачені Договором, необхідні для проведення виплати формулювання.

У Кримінальному провадженні вироком суду не встановлені вина та факти порушення відповідачем та його працівниками вимог законодавства, а повідомлення позивача про звернення до правоохоронних органів як на підтвердження можливого підроблення довіреності не може прийматись до уваги взагалі. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-2 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1-2 ст.77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.5-6ст.81 ЦПК України).

Згідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Судом встановлено, що 15.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» із заявою про видачу банківського вкладу.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від відповідача, в якому повідомлялося, що на підставі рішення НБУ від 18.07.2016 р. № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 19 липня 2016 року №1265, «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку (а.с.8).

Відповідно до інформації, отриманої від банку-агенту Фонду АТ «ПРАВЕКС-БАНК», належне вкладнику ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) відшкодування в розмірі 198 834, 64 грн. вже було виплачене 03.01.2019 року ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Р.О. Оніщенко, 26.12.2018 р. за реєстровим № 1157: ННР 940058» (а.с.12).

На підставі заяви позивача Дніпровським УП ГУ НП в м.Києві відкрито кримінальне провадження за № 0000222 від 21.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (а.с.11).

З пояснень представника позивача вбачається, що вищезазначена довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Р.О. Оніщенко, 26.12.2018 р. за реєстровим № 1157: ННР 940058, яка була нібито видана від імені позивача на ім`я ОСОБА_2 , містить підроблений підпис позивача, який не було ідентифіковано банком в установленому законом порядку.

Внаслідок проведеної неналежним чином перевірки, за наявності між документами наданими ОСОБА_2 (а саме довіреності повноваження щодо банку «ДАНІЕЛЬ») та інформацією про вкладника наданою Фондом (банк «ФІДОБАНК») відповідач протиправно здійснив виплату гарантованої суми відшкодування з вини його працівників.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Відповідно до розділу VI Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860 перевірка даних вкладника або іншої особи, яка звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, здійснюється відповідальними особами Фонду та банку-агента.

Вкладник або його представник, який звертається до банку-агента за отриманням гарантованої суми відшкодування, пред`являє свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу (далі паспортний документ). Фізичні особи резиденти додатково пред`являють документ, виданий відповідним контролюючим органом, що засвідчує їх реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (крім осіб, у паспорті яких контролюючим органом зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків або територіальними підрозділами Державної міграційної служби України внесено дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків / внесено запис про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків в електронному безконтактному носії або на паспорті проставлено слово «відмова»).

Виплата банком-агентом відшкодування на підставі довіреності здійснюється за умови надання довіреною особою паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та довіреності (нотаріально засвідченої копії довіреності).

Згідно ч. 1 ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 4 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року N 296/5 довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Нотаріуси посвідчують довіреності, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім`я однієї особи або кількох осіб за усним зверненням довірителя. У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно пунктів 3, 4, 6 глави 9 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року N 296/5 перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників).

При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України "Про нотаріат".

Відповідно до вимог статті 43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

Таким чином, повноваження, щодо перевірки повноважень представника, ознайомлення зі змістом документа (довіреності) і проставлення підпису довірителя саме довірителем лежить саме на нотаріусі.

Загалом повідомлення Позивача про звернення до правоохоронних органів як на підтвердження можливого підроблення довіреності не може прийматись судом до уваги взагалі, оскільки копія довіреності підтверджує лише факт існування такої довіреності виданої певній особі; заява про підроблення довіреності підтверджує тільки факт того, що певна особа заявила про підроблення довіреності.

На підставі цих документів неможливо встановити дійсні обставини щодо можливої підробки документа.

Встановлення факту підроблення довіреності (як і будь-якого іншого документа) потребує спеціальних технічних знань та вчинення певних дій, зокрема проведення експертизи документа, яка є єдиним належним доказом підробки довіреності.

У Дніпровському управлінні поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 21.01.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Наразі кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.138).

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За відсутності вироку у кримінальному провадженні № 0000222 від 21.01.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину.

Крім того, позивачем не надано доказів, що довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Р.О. Оніщенко, 26.12.2018 р. за реєстровим № 1157: ННР 940058 скасована, чи визнана недійсною у судовому порядку.

Таким чином відповідач, як агент Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провів виплату особі, що має право бути представником позивача та має право отримувати відшкодування, на підставі нотаріальної довіреності, яка містить, передбачені Договором, необхідні для проведення виплати формулювання.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича до Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Добрєв М. В.