Справа № 638/23/23
Провадження № 2/638/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.06.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Штих Т.В.,

за участі секретаря - Зайченко Р.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення, -

встановив:

До Дзержинського районного суду міста Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про виселення із житлового приміщення, а саме, належній йому квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 мотивує свої вимоги тим, що є власником вказаної вище квартири. На початку 2020 року дозволив ОСОБА_2 проживати в ній без реєстрації та на безоплатній основі разом з дітьми , які доводяться йому онуками.

Позивач вказує, що з часом відповідач стала проявляти ознаки девіантної поведінки на ґрунті вживання алкоголю. Провокувати конфліктні ситуації, влаштовувати скандали, що призвело до викликів патрульної поліції.

На думку позивача, наведені обставини створюють для нього моральний дискомфорт та паплюжать репутацію перед сусідами та ОСББ.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що від початку повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України суттєво погіршився його матеріальний стан , в зв`язку з чим він вирішив здавати квартиру в найм, про що повідомив відповідача - ОСОБА_2 та просив її звільнити житло до кінця 2022 року.

Однак, відповідач прохання про виселення проігнорувала, житло не звільнила. Своїми діями утруднює реалізацію прав власника щодо використання належного йому майна.

Будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 27 березня 2023 року прибули : позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Остапов М.О. та третя особа ОСОБА_3 . У подальшому позивач надав заяву, де просив справу розглядати за його відсутності, наполягав на задоволенні вимог.

Відповідач , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання систематично не прибувала.

В зв`язку з цим , представником позивача 07.06.2023 року до канцелярії суду подано клопотання про заочний розгляд справи, яке було задоволено судом.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, оцінивши надані позивачем письмові докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності у відповідності до норм, що регулюють правовідношення , приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного Процесуального Кодексу України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 13 Цивільного Процесуального кодексу України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 Цивільного Процесуального Кодексу України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 5 - 6 статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується договором дарування квартири від 14 серпня 2019 року.

Факт того, що ОСОБА_2 є мамою онуків позивача підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданим 14 листопада 2015 року Харківським міським відділом РАЦС.

Та свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданим 22 вересня 2018 року Харківським міським відділом РАЦС.

Факт того, що відповідач перебувала у шлюбі, а на теперішній час розлучена з третьою особою - ОСОБА_3 підтверджується рішенням Дергачівського районного суду міста Харкова від 16 січня 2018 року у справі № 619/2917/17.

Факт того , що поведінка відповідача є причиною скандалів між нею та ОСОБА_3 (третьою особою) підтверджується матеріалами та постановою Дзержинського районного суду міста Харкова у справі про адміністративне правопорушення № 638/7637/22.

Із змісту її мотивувальної частини відомо, що причиною сварки , виниклої між ОСОБА_2 (відповідачем) та ОСОБА_3 (третьою особою) в період часу між 16 та 17 грудням 2022 року є поява відповідача за місцем мешкання у пізній час доби , в нетверезому стані.

Із змісту резолютивної частини постанови відомо, що провадження у справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Рішення набуло законної сили.

Факт того, що ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 6326 - від 22 серпня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Факт того, що неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають інше місце мешкання та зареєстровані за адресами : АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 підтверджується довідкою № 02-16/1-691 від 22 грудня 2022 року про склад сім`ї, виданою Малоданилівською селищною радою Харківського району Харківської області. Та даними єдиного демографічного реєстру.

Факт того, що позивач - ОСОБА_1 працює на посаді сторожа Малоданилівської селищної ради та отримав доходи в сумі 72570 гривень 20 копійок за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року, включно, підтверджується довідкою про доходи виданою Малоданилівською селищною радою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи позивача, викладені в позові, знаходять своє підтвердження належними та допустимими доказами, що додані ним до матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного Кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 116 Житлового Кодексу України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Наведена норма відповідає , як підстава для виселення відповідача , з огляду на її поведінку та спосіб життя. Одночасно з цим, суд не вбачає порушення прав дітей ОСОБА_2 оскільки, як відповідач, так діти мають зареєстроване місце мешкання, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Наведені норми надають позивачеві право використання та розпорядження , належним йому майном на власний розсуд.

Підсумовуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт порушення прав позивача щодо розрядження власним майном, поданий ним позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного , керуючись статтями 15, 16, 319, 321 Цивільного Кодексу України, статтею 116 Житлового Кодексу України, ст. 258, 263, 264, 280-282 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 14 серпня 2019 року без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1073,60 ( одна тисяча сімдесят три гривни 60 копійок).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно Відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст документу складений 07 червня 2023 року.

Суддя: Т.В. ШТИХ.