Справа № 645/3640/23
Провадження № 2/645/1534/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі :

головуючого судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань - Зінченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.08.2023р. об 11:20 год.

В підготовче засідання представник позивача АТ «Райффайзен Банк» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, надіслав суду заяву про направлення цивільної справи на розгляд суду за місцем його тимчасового проживання у м. Черкаси, де він на теперішній час проживає як ВПО, на підтвердження чого долучив відповідну довідку.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з довідки №7102- «Про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» від 28.04.2022, виданої Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа з 28 квітня 2022 року.

Тобто на момент надходження справи до Фрунзенського районного суду м. Харкова 26.07.2023 р. відповідач ОСОБА_1 проживав у м.Черкаси Черкаської області.

Таким чином, місце проживання відповідача ОСОБА_1 територіально відноситься до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру..

Згідно положеннь ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1цього Закону, на момент їх виникнення.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» пердбачено, що місце перебування та місце проживання особи вказує на вибір особою адміністративно-територіальної одиниці та пов`язується, зокрема, з отриманням відповідних соціальних послуг.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

09.08.2017 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Разом із цим, згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Зазначені норми права вказують на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період.

У свою чергу, виключення довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з переліку документів, до яких вносяться відомості про реєстрацію місця перебування, не впливає на визначення територіальної підсудності цієї справи.

Зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2017 року № 579 «Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання», узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Суд наголошує на тому, що місце перебування та місце проживання фізичної особи є різними поняттями у розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно з вказаною нормою права місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Як вже зазначалося, постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2017 року № 579 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було виключено з переліку документів, до яких вносяться відомості про реєстрацію місця перебування особи.

Натомість положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначену довідку віднесено до документів, що підтверджують місце проживання особи.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судовий розгляд позовної заяви за місцем знаходження відповідача, цілком забезпечить ефективність, оперативність, розумність строків розгляду справи судом, та дотримання прав учасників справи, а саме брати участь у судових засіданнях та реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки визначені ст. 43 ЦПК України, що буде сприяти забезпеченню права сторін на доступ до суду.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність недопускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про передачу справи за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси, оскільки справа не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова, так як відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Соснівського районного суду м. Харкова, та враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочався.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 43, 247, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю задовольнити.

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси (Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Гоголя, 316).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 серпня 2023 року.

Суддя Г.С. Шевченко