Справа № 643/2823/23
Провадження № 2-о/643/120/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

за участю секретаря Ткачова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області, про встановлення факту проживання на території України до 24 серпня 1991 року,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою у якій просить встановити факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Грузії. У 1983 році він приїхав до Харкова, де у 1984 році поступив до Харківського інженерно-будівельного інституту на спеціальність промислове і цивільне будівництво. Після закінчення другого курсу інституту через сімейні обставини залишив навчання, проте у 1986 році продовжив навчатись та у 1992 році отримав диплом фахівця. З 1989 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після закінчення інституту виїхав з України, проте 19 грудня 2011 року повернувся став продовжувати постійно проживати в Харкові.

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління державної міграційної служби Харківської області з письмовою заявою про видачу паспорта громадянина України, на що отримав письмову відповідь, де йому були роз`яснені норми законодавства України щодо отримання громадянства. Зокрема, міграційна служба послалася на ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», згідно якої «особи, які народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», має право на набуття громадянства України за територіальним походженням».

Також ОСОБА_1 зазначив, що на даний час він на законних підставах продовжує проживати у м. Харкові, має сім`ю та роботу, не має наміру і бажання залишати територію України, проживаючи постійно на території України до 24 серпня 1991 року має право на громадянство України, а правова невизначеність його статусу та відсутність громадянства України створює для нього певні проблеми.

Таким чином, оскільки міграційною службою Харківської області йому відмовлено у підтвердженні громадянства України і видачі паспорту громадянина України, а законом не визначено іншого, окрім судового порядку встановлення факту постійного проживання на території України, він був змушений звернутись до суду з відповідною заявою.

Заявник та його представник подали заяви у яких заяви підтримали, та просили розглянути справу без їхньої участі.

Представник зацікавленої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області подала заяву у якій проти задоволення заяви не заперечувала, просила розглянути справу без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в частині першій статті 315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У даному випадку заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, з метою встановлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Качаган Марнеульського району, Грузія, батьками заявника є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , актовий запис про народження №143 від 21.08.1962 року. (свідоцтво № НОМЕР_1 ).

За даними довідки наданої виконавчим комітетом Красноградського району Харківської області №1681 від 20.07.2009 ОСОБА_1 , 1962 р.н. був зареєстрований у АДРЕСА_2 з 1989 року по 08.09.1992 року.

Реєстрація ОСОБА_1 за вказаною адресою підтверджуються відомостями з домової книги, де зазначено, що останній взятий на облік 02.11.1989, а знятий 08.09.1992.

З довідки довідки Красноградського об`єднаного міського військового комісаріату від 29.09.2009 вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Радянської Армії та перебував на військовому обліку у Красноградському ОМВК з 02.11.1989 по 08.09.1992.

Відповідно до копії диплому серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер № НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 26.06.1992, вбачається, що останній у 1984 році вступив до Харківського інженерно - будівельного інституту і у 1992 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю промислове та цивільне будівництво.

Листом від 16.05.2023, наданим на запит ГУ ДМС у Харківській області, Харківській національний університет міського господарства ім. О.М. Бекетова повідомив, що ОСОБА_1 дійсно навчався з 1984 по 1992 роки у Харківському інженерно - будівельному інституті на будівельному факультеті. Видано диплом НОМЕР_2 від 26.06.1992, реєстраційний номер № НОМЕР_3 , присвоєно кваліфікацію інженера будівельника. Підстава: книга наказів 1984, 1988, 1989, 1992, особова справа ОСОБА_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином рф, має посвідку серії НОМЕР_4 від 29.11.2022 на постійне проживання на території України безстроково, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до пункту 25 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням досліджених в ході розгляду справи письмових доказів, які в своїй сукупності не протирічать один одному, доказами беззаперечно підтверджено, що заявник постійно (безперервно) проживав на території України до 24 серпня 1991 року, а тому суд приходить до висновку, що факт постійного проживання заявника станом на 24.08.1991 року на території України, підтверджений.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 76, 80, 81, 89, 90, 264-268, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області, про встановлення факту проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_4 від 29.11.2022, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа - Головне управління ДМС у Харківській області, , адреса: 61057, м. Харків, вулиця Римарська, 24.

Головуючий: суддя О.В. Осадчий