ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6023/23 Справа № 201/14/22 Провадження № 22-ц/803/6024/23 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпроський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року та на додаткове рішення Жовтневго районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ( суддя першої інстанції Покопцева Д.О.)

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 17/0С від 29.11.2021р. про її звільнення 01.12.2021р. за ч. 1 ст. 40 КЗпП України, поновити її на посаді провідного інженера 5-го сектору організації виробництва будівельних матеріалів філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 01.12.2021р.; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, спричинену незаконним звільненням, в сумі 20 000грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровька від 21 квітня 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Із вказанимим рішеннями суду не погодилась ОСОБА_1 та через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційні скарги, вважає, що вони ухваленні з неповним з`ясуванням обставин, шо мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що згідно зі змістом долучених відповідачем документів до матеріалів справи. а також наказів, підтверджується основна ціль реогранізації, а саме приєднання до складу Дніпровської дирекції структурних підрозділів, а не скорочення штату.

Вказує, на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав належної оцінки доказу, долученого позивачем, щодо протиправних дій відповідача, а саме попередження, що були надані працівникам, не відповідають внутрішнім нормативним документам та змінам, які відбулись при реформуванні дирекції.

Наголошує на тому, що судом першої інстанції не надано оцінки тому факту, що попередження про майбутнє вивілення видано позивачу за підписом начальника ВСП «Дніпровська дирекція» Пархоменко О.А., штатним працівником якого на час видання попередження, позивач не являлась.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, той факт, що представник відповідача, у судовому засіданні підтвердив, що з переліком вакантних посад позивачу було запропоновано ознайомитись в той же день, що й вручення наказу про звільнення, 01.12.2021 року, наказ № 17/ОС про звільнення позивачки був складений та підписаний в.о. начальника дирекції 29.11.2021 року.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив копію попередження № 19 від 30.09.2021 року наданого позивачці. У якому відсутні розмір посадового окладу та відсутній запис про кількість аркушів переліку вакантних посад, які пропонувались позивачці. Також не надано будь-якій оцінкі тому факту, що долучений відповідачем до справи другий екземпляр попередження про наступне вивільнення, який знаходився у відповідача, вже містив рукописний текст у графі « посадовий оклад».

Наголошує на тому, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, що попередня згода первинної профспілкової організаціх на звільнення позивачки не потрібна, оскільки з 01.10.2021 року, за її заявою вона була виключена з членів профспілки.

ОСОБА_2 просив рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. У судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Від представника АТ «Українська залізниця» Семенової О.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що зі скаргою не погодужється оскільки вона є такою, що не відповідає обставинам справи.

Вказує, на те, що відповідачем 30.08.2021 року було направлено головам профспілок повідомлення, про те, що не пізніше 01.12.2021 року, відбудеться реорганізація у зв`язку з чим відбудеться скорочення посад управлінського персновалу (54 шт.од.).

Також зазначає, що позивачці було запропановано посаду провідного інженера відділу організації виробництва будівельних матеріалів, виробів та конструкцій виробничого структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-мнтажних робіт та експлуатацій будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» та надано перелік інших вакансій у Запорізькій області, місті Дніпрі, інших населених пунктах., 01.12.2021 року позивачка зазначила у попередженні, що незгодна на іншу посаду.

Вважає безпідставною вимогу щодо стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_3 просила оскаржувані рішення залишити без змін. У судовому засіданні доводи викладені у запереченнях підтримала.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була попередена належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з10.09.2007р. по 01.12.2021р. позивач працювала у структурних підрозділах АТ «Українська залізниця», на момент звільнення обіймала посаду провідного інженера сектору організації виробництва будівельних матеріалів, конструкцій та виробів функціонального структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» (т.1, а.с.20-22).

З цього часу і до тепер підприємство неодноразового перетворювалось. Відповідно до Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загально користування» № 4442-УІ від 23.02.2012р. та постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014р. перетворено в Акціонерне товариства «Українська залізниця».

21.02.2021р. правлінням АТ «Укрзалізниця» було прийнято рішення здійснити структурні перетворення у складі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» («БМЕС»), реорганізувати не пізніше 01.12.2021р. територіальні управління філії «БМЕС» шляхом приєднання до складу дирекції філії «БМЕС» (протокол № Ц-56/82 Ком.т) (т.1, а.с.15-16).

Вирішено не пізніше 01.12.2021р. Дніпровське територіальне управління, Криворізьке територіальне управління, Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» приєднати до Дніпровської дирекції філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» (п.2.3.4, а.с.15зв, т.1).

На виконання рішення правління АТ «Укрзалізниця» філією «БМЕС» видані накази № 138 від 07.09.2021р. (т.1, а.с.95-96) та № 155 від 17.09.2021р. Останнім було змінено наказ № 138 від 07.09.2021р. з викладенням в новій редакції (т.1, а.с.97-98).

Згідно п. 1.1 наказу № 155 від 17.09.2021р. функціональний структурний підрозділ «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» (де працювала позивач) перейменовано у виробничий структурний підрозділ «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця».

Згідно п.2.1 наказу № 155 від 17.09.2021р. (який вніс зміни до наказу № 138 від 07.09.2021р.) розпочато з 07.09.2021р. процес приєднання виробничих структурних підрозділів «Дніпровське територіальне управління», «Запорізьке територіальне управління» та «Криворізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» до виробничого структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» філії.

Згідно штатного розпису функціонального структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця», введеного в дію з 01.06.2021р., всього по підрозділу кількість штатних одиниць 45, у секторі планування та організації ремонтно-будівельних робіт наявна посада провідного інженера (№ п/п 30, код КП 2149.2), яку обіймала позивач (т.2, а.с. 52-52).

Згідно штатного розпису виробничого структурного підрозділу «Дніпровське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» станом на 01.06.2021р. кількість штатних одиниць 834 (т.2 а.с. 54-59).

За штатним розписом виробничого структурного підрозділу «Запорізьке територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» станом на 01.06.2021р. кількість штатних одиниць 295,3 (т.2, а.с.65-68).

За штатним розписом виробничого структурного підрозділу «Криворізьке територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» станом на 01.06.2021р. кількість штатних одиниць 319 (т.2, а.с.60-64).

Згідно штатного розпису виробничого структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» станом на 01.09.2021р. (т.2, а.с.42-51), сектор планування та організації ремонтно-будівельних робіт відсутній, а загальна кількість штатних одиниць після приєднання виробничих структурних підрозділів «Дніпровське територіальне управління», «Запорізьке територіальне управління», «Криворізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця», функціонального структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» зменшена до 1 435, 3.

Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» 30.08.2021р. направило головам первинних профспілкових організацій виробничим структурним підрозділам «Дніпровське територіальне управління», «Запорізьке територіальне управління», «Криворізьке територіальне управління», функціональному структурному підрозділу «Дніпровська дирекція» (де працювала позивач) повідомлення про те, що в термін не пізніше 01.12.2021р. Дніпровське, Криворізьке, Запорізьке територіальні управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатація будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» реорганізуються шляхом приєднання до складу Дніпровської дирекції філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця. У зв`язку з приведенням чисельності та штату працівників ВСП «Дніпровська дирекція» до організаційної структури та штатного розпису буде проведено скорочення посад управлінського персоналу (54 шт.од.) (т.1, а.с.101).

Відмовляючі в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка не надала своєї згоди на зайняття іншої посади і не бажала продовжувати трудову діяльність на підприємстві, вчиняючи дії з отримання грошових коштів працівникам, які звільняються.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок урахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями 42, 49-2 КЗпП України.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва та праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2021р. позивачці під підпис вручене попередження № 19 від 30.09.2021р. про наступне вивільнення на підставі рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 19.07.2021р. (протокол № Ц-56/82Ком.т.), наказу філії «БМЕС» АТ «Укрзалізниця» від 07.09.2021р. № 138 «Про реорганізацію територіальних управлінь філії» та у зв`язку з новим штатним розписом ВСП «Дніпровська дирекція» від 27.08.2021р. функціональний структурний підрозділ «Дніпровська дирекція» філії «БМЕС» АТ Укрзалізниця реорганізовано шляхом приєднання до ВСП «Дніпровська дирекція» та посада, яку вона обіймає, підлягає скороченню (т.1, а.с.10, 103).

Згідно попередження № 19 від 30.09.2021 року, позивачка із запропоновою посадою провідного інженера відділу організації виробництва будівельних матеріалів, виробів та конструкці з посадовим окладом 9970 грн у ВСП «Дніпровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця» була не згодна, про що свідчить її підпис на вказаному попередженні (т.2 а.с.103), також з даного попередження вбачається, що позивачка була ознайомлена з переліокм посад, а тому доводи предствника позивачки, що в матеріалах справи відсутні письмові докази ознайомлення останньої з переліком посад спростовуютья матеріалами справи.

У випадку не надання переліку вакантних посада, позивачка мала можливість зазначити про це в попередженні, проте ОСОБА_1 відмовилась від пропозицій відповідача, щодо посади провідного інженера та інших вакантних посад.

Також апеляційний суд вважає, що доводи представника позивачки про другий екземпляр попердження про наступне вивілення в якому зазначено посадовий оклад є безпідставними з огляду на те, що з попердженням ОСОБА_1 вперше була ознайомлена 01.10.2021 року, а перелік посад відповідач долучив до матеріалів справи який був станом на 12.10.2021 року, тобто після попередження, станом на 01.12.2021 року позивачці було надано існуючий перелік вакантних посад з посадовим окладом, а тому апеляційний суд вважає, що Товариством не було порушено порядок вивільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Матерілами справи встановлено, що 19.07.2021 року правлінням АТ «Українська залізниця» було прийняте рішення здійснити структурні перетворення у складі філії «БМЕС» - реорганізувати не пізніше 01.12.2021 року територіальні управління філії «БМЕС» шляхом приєднання до складу дирекцій філії «БМЕС».

На виконання п.5.10 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками щодо обов`язку роботодавця не пізніше як за три місяці до намічених звільнень надати профспілковим організаціям інформацію з цих питань головам первинних профспілкових організацій виробничих структурних підрозділів «Дніпровське територіальне управління», «Запорізьке територіальне управління» та «Криворізьке територіальне управління», функціонального структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» була надана відповідна інформація 30.08.2021 року та 31.08.2021 року (т.1 а.с.101-102).

Згідно протоколу первинної профспілкової організації апарату Дніпровської дирекції філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства № 5 від 06.10.2021 року ОСОБА_1 була виключена іх членів профспілки з 01 жовтня 2021 року за власним бажанням ( т.3 а.с.11).

Апеляційний суд вважає, що доводи представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , стосовно того, що профспілка не надала згоду на звільнення безпідставними, оскільки з 01.10.2021 року позивачка не була членом профспілкової організації.

Також слід зазначити, що роботодавцем було дотриманно вимоги Закону про повідомлення профспілки за три місяці до звільнення працівників у відповідності до ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що підтверджується належними матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, про те, що попередження про майбутне вивільнення видано позивачу за підписом ОСОБА_4 , який на час видання попередження не був працівником підприємства невідповідають дійсності та спростовуються наказом № 116/ос від 13.09.2021 року про призначення ОСОБА_4 на посаду начальника дирекції з 16.09.2021 року ( т.1 а.с.105).

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було ухвалено рішення з дотриманням норм процесуального та матеріального права, із з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, оскількі місцевий суд в повній мірі надав належну правову оцінку спірним відносинами які виникли між учасниками справи та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки вона є похідної від вимоги про поновлення на роботі.

Стосовно апеляційної скарги на додаткове рішення суду слід зазначити наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Оскільки, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі, витрати пов`язані із розглядом даної справи залишаються за самою позивачкою, а тому суд вважає, що скарга на додаткове рішення Жовтневого районного сду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року є безпідставною.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року та на додаткове рішення Жовтневго районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи