Справа № 308/1976/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, з якою проживають діти до досягнення ними трирічного віку, та дитини, яка має бути народжена в майбутньому, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представниця адвокатеса Турецька Євгенія Андріївна, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року, ухвалене суддею Лемак О. В.,

у с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та себе як дружини, з якою проживають діти до досягнення ними трирічного віку, та дитини, яка має бути народжена в майбутньому.

Позов обґрунтувала тим, що з липня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У цьому шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також станом на 01.02.2022 вона є вагітною.

Зазначала, що з вересня 2021 року і дотепер вона з дітьми проживає окремо від чоловіка ОСОБА_2 у своєї матері. Відповідач участі в утриманні та вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Вона на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу, а тому самостійно забезпечувати дітей вона не може. При цьому ОСОБА_2 свої батьківські обов`язки не виконує, хоча є здоровим і працездатним.

Стверджувала, що на час її спільного проживання з відповідачем він неофіційно працював на будівельних роботах і його доходи складали приблизно 15 000 20 000 грн на місяць. На даний час їй не відомо про його доходи, оскільки чоловік не підтримує з нею зв`язок та не цікавиться їх подальшим сімейним життям.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь:

-аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову;

-аліменти на її утримання як дружини, з якою проживають діти, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн щомісячно з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дітьми трьох років;

- аліменти на дитину, яка має бути народжена, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісячно з моменту її народження.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року цей позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягненням дітьми повноліття;

- аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягнення нею повноліття;

-аліменти на її утримання як дружини, з якою проживають діти, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягнення дітьми трьох років.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись із цим рішенням суду відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представниця адвокатка Турецька Є.А., подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скарга мотивована тим, що місцевим судом не враховано його фінансовий стан. Вказував, що до лютого 2021 року він працював на ТОВ «Нова Пошта», але у зв`язку з ситуацією, що склалася в Україні, а саме епідемія коронавірусної хвороби та збройною агресією російської федерації проти України він був скорочений із роботи і фактичної можливості працювати немає.

Стверджував, що завжди утримував сім`ю, працював як офіційно, так і неофіційно, виконуючи різні будівельні роботи. Проте на теперішній час він не працевлаштований та заробітку немає. На його переконання, позивачка не довела, що діти потребують матеріальної допомоги у розмірі більшому, ніж мінімальний гарантований розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (що на день звернення до суду з цим позовом складав 2 100 грн), оскільки діти не потребують витрат більших, аніж базові необхідні, так як стан їхнього здоров`я є задовільним. З огляду на це та виходячи з обов`язку утримувати дітей в однаковій мірі обома батьками, розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на користь позивачки, слід визначити у розмірі по 1 050 гривень.

Окрім цього безпідставним є стягнення з нього аліментів на дружину, з якою проживають діти, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що він має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу.

Зауважував і те, що не підлягала задоволенню майбутня вимога про стягнення з нього аліментів на дитину, яка на день звернення до суду з цим позовом (09.02.2022) ще не народилася, оскільки цивільна правоздатність дитини виникає у момент її народження. Водночас суд стягнув аліменти на утримання цієї дитини саме з 09.02.2022, а не з дня її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також у матеріалах справи є відсутні докази того, що новонароджена дитина проживає разом із матір`ю-позивачкою.

З огляду на наведене просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дітьми повноліття, а у задоволені решти позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін. Указувала на те, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища. Зауважила і на тому, що протягом року фактично сама утримує трьох дітей, отримуючи лише допомогу від держави. При цьому на утримання однієї дитини вона витрачає близько 4 000 грн на місяць, а коли діти хворіють, то і витрати на них збільшуються. На її переконання, твердження апелянта про те, що він ніде не працює, то це не звільняє його від обов`язку утримувати своїх дітей.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року цю справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис 561 (а.с.6).

Від цього шлюбу (на день звернення до суду з цим позовом 09.02.2022) у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження (а.с.7,8).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Холмківської сільської ради за № 1 від 04.01.2022, ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 , 2018 року народження, та донькою ОСОБА_4 , 2020 року народження, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Довідкою виданою управлінням соціального захисту населення Ужгородської РДА за № 294 від 04.01.2022 стверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в цьому управлінні та отримує місячну одноразову допомогу при народженні дитини, що у період з липня 2021 року по грудень 2021 року загалом склало 9 460 гривень (а.с.13).

Згідно з відомостей із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України від 14.01.2022, дохід ОСОБА_1 складав: у грудні 2018 року - 3 723,00 грн; з січня по грудень 2019 року - 50 076,00 грн; з січня по грудень 2020 року 57 784,00 грн; з січня по вересень 2021 року 54 000,00 гривень (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с.17).

Як убачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 22.04.2022, ОСОБА_2 нараховано заробітну плату ТОВ «Нова Пошта» у лютому 2021 року в сумі 140,84 грн; у червні 2021 року нарахований дохід від АТ «ОТП Банк» в розмірі 4,34 грн, а в липні 2021 року в сумі 16,06 гривень (а.с.32).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 21.06.2022 (а.с.44).

Як слідує з довідок від 05.07.2022, виданими лікаркою ОСОБА_6 АЗПСМ с. Коритняни, то діти ОСОБА_3 , 2018 року народження, та ОСОБА_4 , 2020 року народження, хворіли (а.с.45).

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною, «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

За змістом частин 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кореспондує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

За правилами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою ст. 182 СК України врегульовано, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних права; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Статтею сьомою Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що в 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2 100 грн, з 1 липня 2 201 грн, з 1 грудня 2 272 грн, а на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 618 грн, з 1 липня 2 744 грн, з 1 грудня 2 833 гривні.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню у розмірі по 2 000 грн із відповідача на користь позивачки на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із нею, суд першої інстанції належним чином урахував наведені вище норми як міжнародного, так і національного права, у тому числі вимоги СК України, а також фактичні обставини справи, зокрема, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, його працездатність, оскільки протилежне матеріали справи не містять, та небажання працездатного відповідача влаштуватися на роботу й отримувати доходи (матеріали справи не містять відомостей про його перебування у центрі зайнятості з метою пошуку роботи). Саме такий розмір аліментів відповідатиме насамперед інтересам самих дітей, якнайкращому забезпеченню її прав, покриватиме суттєву частину витрат на них і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитітей та не порушуватиме правила щодо рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини.

Водночас колегія суддів зауважує, що визначений судом розмір аліментів може бути згодом змінено за позовом як платника, так і одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст. 192 СК України).

Частинами 2, 4 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, однією із обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню в цій справі щодо утримання відповідачем позивачки, є наявність у ОСОБА_2 можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в матеріалах цієї справи є наявні відповідні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідач має можливість та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини, до досягнення дітьми трьох років, а відтак ця вимога ОСОБА_1 задоволенню не підлягає через її недоведеність.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку визначеному законом звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судовому захисту підлягає тільки порушене на момент звернення до суду право позивача, позовні вимоги спрямовані на майбутнє не можуть бути задоволені щодо захисту права, яке може бути порушено в майбутньому.

Отже, на переконання колегії суддів, у цій справі позивачка передчасно у лютому 2022 році звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання в майбутньому народженої дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що місцевий суд належним чином уваги не звернув та ще стягнув аліменти до народження дитини ОСОБА_9 , починаючи з 09.02.2022.

З огляду на це у задоволенні цієї вимоги також слід відмовити.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд уважає, що позивачка частково довела належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку достатніми доказами свою вимогу щодо необхідності стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , що знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та не довела при цьому свою вимогу щодо необхідності стягнення на свою користь із відповідача аліментів на своє утримання, а також передчасно звернулася до суду з приводу стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає частково слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та частково спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання ОСОБА_1 і дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, в цій частині підлягає до скасування з одночасним ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні цих вимог, а в решті рішення суду підлягає до залишення без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представниця адвокатеса Турецька Євгенія Андріївна, задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, як дружини, з якою проживають діти, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягнення дітьми трьох років, а також аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягнення нею повноліття скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволені цих вимог ОСОБА_1 відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.

Суддя-доповідачка Судді