ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м.Суми

Справа №583/4814/21

Номер провадження 22-ц/816/778/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2023 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухвалене в м. Охтирка, повний текст рішення виготовлено 09 березня 2023 року.

в с т а н о в и в :

В листопаді 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп». звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 18876 грн. 90 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. та за професійну правничу допомогу в розмірі 5943 грн. 85 коп.

Свої вимоги мотивувало тим, що 05.10.2019 року між ним та відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір № 1991262. Зазначає, що оферта, які опублікована на веб сайті credit365.ua та індивідуальна оферта були підписані відповідачем шляхом їх підписання одноразовим ідентифікатором. Вказує, що ним були перераховані грошові кошти в сумі 1500 грн. на рахунок відповідача, які останній зобов`язаний був повернути до 04.11.2019 року, проте грошові кошти у визначений договором термін не повернув. Таким чином, заборгованість відповідача станом на 16.11.2021 року заборгованість відповідача становить 18876 грн. 90 коп., в тому числі тіло кредиту 1500 грн., проценти (згідно заяви) 475 грн. 00 коп., проценти (згідно п. 2.11 договору) 16695 грн., інфляційній витрати 206 грн. 90 коп.

Відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічний позов в якому останній просив суд визнати недійсними пункти 2.8, 2.10, 2.11 розділу ІІІ «Умови договору» Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, Індивідуальні пропозиції (оферти) № 1991262 укладення договору про надання кредиту та заявки № 1991262 на отримання кредиту (договору про надання кредиту) від 05.10.2019 року, укладених між товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», як позикодавцем та фізичною особою ОСОБА_1 , як постачальником. Відмовити в задоволенні позову ТОВ «АІА Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах визначеного розміру стягнення 18876 грн. 90 коп.

Зустрічну позовну заяву мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 22.07.2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «АІА Фінанс Груп», треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Постановою Сумського апеляційного суду від 12.10.2021 року вищезазначене рішення Охтирського міськрайонного суду скасоване та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 31194 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованості на загальну суму в розмірі 10224 грн. Зазначає, що в межах позовних вимог в даній цивільній справі ТОВ «АІА Фінанс Груп» вимагає стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18876,90 грн., тоді як за виконавчим написом станом на 18.03.2021 року вимагалося стягнення в розмірі 12865 грн. В порядку досудового врегулювання від ТОВ «АІА Фінанс Груп», надходила письмова вимога від 23.10.2021 року за № 211023-4 про стягнення з ОСОБА_1 18344,18 грн. 04.11.2021 року ОСОБА_1 надіслав до ТОВ «АІА Фінанс Груп», письмове повідомлення про невизнання заборгованості на суму 18344,18 грн., в тому числі безспірності списання. ОСОБА_1 вважає, що кредитний договір має ознаки недійсності, оскільки при укладенні спірного правочину ТОВ «АІА Фінанс Груп», використав нечесну підприємницьку практику, приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та не надав грошові кошти, чим позбавив позичальника можливості використати кредитні кошти на споживчі цілі. Зазначає, що ТОВ «АІА Фінанс Груп», не було надано ОСОБА_1 , як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної інформації про умови кредитування. Вважає, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, такі що порушують принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, завдають шкоди споживачеві. Крім того зазначив, що як вбачається із заявки № 1991262 на отримання кредиту від 05.10.2019 року сума кредиту становить 1500 грн., граничний строк повернення кредиту і плати за користування кредитом 30 днів, плата за користування кредитом визначена у розмірі 1975 грн. Вважає, що термін повернення кредитом та нарахованих відсотків за користування кредитом Товариством значно перевищений та зазначає, що заборгованість зі сплати процентів, яка підлягає стягненню з відповідача становить не більше 1975 грн.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованість в розмірі 18876,90 грн. та судові витрати у сумі 5270,00 грн., а всього 24146,90 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» про захист прав споживача - відмовити за необґрунтованістю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії сторін справи з укладення кредитного договору №1991262 у формі електронного договору відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки відповідач за первісним позовом до 04.11.2019 року не повернув кредит в сумі 1500 грн. та суму відсотків за його користування в розмірі 475 грн., останній порушив зобов`язання перед товариством, а тому вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення з ОСОБА_1 указаних сум складових спірної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, в ході судового розгляду справи доводи ОСОБА_1 за зустрічним позовом відносно того, що кредитний договір має ознаки недійсності, з огляду на те, що при укладенні спірного правочину ТОВ «АІА Фінанс Груп», використало нечесну підприємницьку практику, приховало від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та не надало грошові кошти, чим позбавило позичальника можливості використати кредитні кошти на споживчі цілі, також ОСОБА_1 не було надано, як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, не знайшли свого підтвердження.

Не погоджуючись із вказаними рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Цуркан Віктор Іванович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову та відмову в задоволенні позову ТОВ «АІА Фінанс Груп».

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що клопотання відповідача про витребування доказів були судом проігноровані, натомість клопотання позивача задовольнялися. Вказує, що позивачем не було надано та долучено до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, що унеможливлює встановлення з якого часу було утворено заборгованість, які суми внесено боржником, періодичність їх внесення та розмір, хоча обов`язок їх доказування лежить на позивачеві. У заявці відсутня вказівка що ОСОБА_1 погоджується саме із пропозицією (офертою) укладання договору про надання кредиту в редакції від 05.10.2019 року, оскільки електронний підпис накладено лише представником позивача. Факт отримання кредитних коштів відповідачем не визнається. Зазначає, що при укладанні кредитного договору позивач використовував нечесні кредитну практику та приховував від позивача інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту. Нараховані позивачем відсотки суперечать нормам ЦК та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки нарахування відсотків поза межами дії договору є незаконним. Вказує, що до даного договору не можна застосувати положення ЦК, що регулюють правовідносини що виникають з договору приєднання , оскільки пропозиція позивача могла неодноразово змінюватися. Зазначає, що процентна ставка за договором є змінною відповідно до п. 2.11. Починаючи з четвертого дня за днем строку користування кредитом процентна ставка збільшується і становить 1,5 % від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника у строк до 3 днів з моменту направлення відповідної вимоги засобами зв`язку відповідно до п. 9.3 договору. Зазначає, що боргові зобов`язання за договором не можуть тривати постійно, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами викладеними в ній та зазначає, що даний позов подано в межах строку позовної давності. Вказує, що факт укладання сторонами кредитного договору не оспорюється. В матеріалах справи містяться докази на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засідання представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача підтримав рішення суду і просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як становлено судом і вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 05.10.2019 року був укладений договір про надання кредиту № 1991262 в електронній формі на умовах індивідуальної пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача та акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором (а.с. 4-31).

Факт укладення договору встановлено постановою Сумського апеляційного суду у справі № 583/2120/21 від 12.10.2021 року (а.с. 35-37).

Згідно п.п. 1.1 пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника.

В п. 2.1 пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту зазначено, що договір укладається за кожною окремою погодженою заявкою позичальника.

Відповідно до п. 2.2 пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту сума кредиту та строк повернення кредиту в межах, визначених Договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному особистому кабінеті на підставі умов Договору.

Згідно з п. 2.10 пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, визначені згідно п. 2.8 Договору, в останній день строку користування Кредитом.

В п. 2.11 пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту починаючи з четвертого дня за останнім днем строку користування кредитом плата за користування кредитом збільшується наступним чином: процентна ставка за користування кредитом становить 1,5% від суми отриманого позичальником кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно з вказаним пунктом Договору виникає у позичальника в строк до 3 днів з моменту направлення відповідної вимоги кредитодавцем позичальнику засобами зв`язку відповідно до п. 9.3 договору.

Відповідно до п.8.1 пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, укладений сторонами Договір діє протягом 10 (десяти) років.

Відповідно до індивідуальної пропозиції (оферти) № 1991262 укладення договору про надання кредиту від 05.10.2019 року, що була підписана електронним цифровим підписом позивача та акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором ТОВ «АІА Фінанс груп» надало ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 1500 грн. строком на 30 днів та платою за користування кредитними коштами в сумі 475 грн.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 06.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 05.10.2019 року були зараховані кошти в розмірі 1500 грн. на його рахунок НОМЕР_1 (а.с.184 ).

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скарги відносно того, що між сторонами не було укладено кредитний договір від 05.10.2019 року, оскільки він, як позивальник не отримав від кредитодавця кредитних коштів, з огляду на те, що дані твердження заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 06.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 05.10.2019 року були зараховані кошти в розмірі 1500 грн. на його рахунок НОМЕР_1 .

Щодо доводів заявника апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 погодився саме із пропозицією (офертою) щодо укладання договору про надання кредиту в редакції від 05.10.2019 року, оскільки електронний підпис накладено лише представником позивача, а до даного договору не можна застосувати положення ЦК, що регулюють правовідносини що виникають з договору приєднання, оскільки пропозиція позивача могла неодноразово змінюватися колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2019 року ОСОБА_1 заявку на отримання кредиту № 1991262 шляхом використання одноразового ідентифікатора. При цьому колегія суддів зазначає, що у підписаній ОСОБА_1 заявці на отримання кредиту містяться всі істотні умови договору, зокрема щодо терміну повернення кредиту, плати за користування кредитними коштами, реальна річна процентна ставка за кредитом та загальна вартість кредиту в разі його своєчасного повернення і вказані умови аналогічні тим, що зазначені в індивідуальній пропозиції (оферті) № 1991262 укладення договору про надання кредиту.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції на день укладення сторонами кредитного договору) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі;

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронно цифровий підпис» електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа; засіб електронного цифрового підпису - програмний засіб, програмно-апаратний або апаратний пристрій, призначені для генерації ключів, накладення та/або перевірки електронного цифрового підпису; особистий ключ - параметр криптографічного алгоритму формування електронного цифрового підпису, доступний тільки підписувачу; відкритий ключ - параметр криптографічного алгоритму перевірки електронного цифрового підпису, доступний суб`єктам відносин у сфері використання електронного цифрового підпису.

Таким чином, альтернативою підписання кредитного договору за допомогою електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є підписання його за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За правилами визначеними п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором -дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що електронним договір наданий позивачем в паперовій формі у вигляді заявки на отримання кредиту № 1991262 та індивідуальної пропозиції (оферти) № 1991262 укладення договору про надання кредиту яку було акцептовано ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є належними та допустимими доказами на підтвердження його волевиявлення на укладання між сторонами 05.05.2019 року правочину, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» не міг бути укладений.

Доказів того, що позивачем подано до суду змінену редакцію кредитного договору відповідач до суду не надав, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства.

Також, колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скарги відносно того, що нараховані позивачем відсотки суперечать нормам ЦК та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки нарахування відсотків відбулось поза межами дії договору, а боргові зобов`язання за договором не можуть тривати постійно, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства, так як зі змісту укладеного сторонами договору вбачається, що нарахування відсотків відбувалось в межах дії договору, Так вказаним договором визначено строк кредитування - 30 днів, при цьому п. 8.1 розділу 8 підписаної відповідачем заявки зазначено, що укладений сторонами договір діє протягом 10 років.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги відносно того, що при укладанні кредитного договору позивач використовував нечесні кредитну практику та приховував від позивача інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, що є підставою для визнання договору недійсним, колегія суддів зазначає, що в підписаній відповідачем заявці на отримання кредиту позивачем зазначено, реальну річну процентну ставку за кредитом, яка складає 385 % річних до моменту повернення кредиту, а також вказано, що в разі своєчасного повернення грошових коштів остання б склала у грошовому виразі 475 грн., проте відповідач погодившись із вказаною процентною ставкою не повернув своєчасно отримані ним кредитні кошти.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відсотки зазначені в п. 2.11 укладеного між сторонами договору, а саме положення про те, що процентна ставка за договором є змінною. Починаючи з четвертого дня за днем строку користування кредитом процентна ставка збільшується і становить 1,5 % від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника у строк до 3 днів з моменту направлення відповідної вимоги засобами зв`язку відповідно до п. 9.3 договору.

При цьому відповідач ознайомившись із вказаними умовами та вартістю кредитного договору погодився з ними підписавши заявку на отримання кредиту № 1991262 шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Доводи відповідача відносно того, що позивачем не було надано та долучено до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, що унеможливлює встановлення з якого часу було утворено заборгованість, які суми внесено боржником, періодичність їх внесення та розмір, хоча обов`язок їх доказування лежить на позивачеві колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що відповідач взагалі не визнає наявність між ним та відповідачем кредитних правовідносин та не надав жодних доказів сплати наявної в нього заборгованості за кредитним договором, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 червня 2023 року.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина