Справа № 761/5306/21
Провадження № 2/761/1289/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Корнійчук Є.Т.,

від позивача: ОСОБА_1 , представники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

від відповідача 2: представник ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі її законного представника матері - ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі її законного представника матері, ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту батьківства.

Позивач просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_9 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2000 року до 2008 року по АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_9 у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_5 . ОСОБА_9 на час народження дитини не виявив бажання подати заяву про визнання себе батьком ОСОБА_5 , то при реєстрації народження ОСОБА_5 здійснено запис №820 про батька у книзі Реєстрації народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно із рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2011 ухваленим за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , на користь ОСОБА_1 було присуджено стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5 . Згідно із вищевказаним рішенням суду, судом було встановлено, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_9 однією сім`єю з весни 2004. Також, згідно із вказаним рішення суду, судом було встановлено, що в період спільного проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_1 у них народилася дочка - ОСОБА_5 . Факт батьківства ОСОБА_9 щодо ОСОБА_5 підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_9 від 06.11.2019 про надання ним дозволу ОСОБА_1 на вивіз його дочки ОСОБА_5 для відпочинку до Єгипту. Факт батьківства ОСОБА_9 щодо ОСОБА_5 підтверджується наявність відкритого щодо ОСОБА_9 виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер та після його смерті відкрилась спадщина, щодо якої у Першій Київській Державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №1286/2020. 08.12.2020 позивачем в інтересах ОСОБА_5 була подана заява про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_9 . У нотаріальній конторі заяву подану в інтересах ОСОБА_5 було прийнято та відкрито спадкову справу та нотаріусом доведено до відома, що ОСОБА_5 не зможе прийняти спадщину після померлого ОСОБА_9 , оскільки у свідоцтві про народження батьком замість ОСОБА_9 вказаний ОСОБА_10 , внаслідок чого, з метою безперешкодного прийняття ОСОБА_5 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9 позивач вимушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_5 та визнання права власності на частку у спадковому майні. Встановлення факту батьківства ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_5 , необхідне для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_9 та внесення змін до актового запису про батька ОСОБА_5 .

Від відповідача-2 до суду надійшов відзив в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що свідоцтво про народження ОСОБА_5 виключає батьківство ОСОБА_9 . Померлий ОСОБА_9 був добродушною людиною, деякий час проживав з позивачем та її дитиною, а також не знав про відсутність підстав стягнення з нього аліментів на дитину, батьком якої він не був. ОСОБА_5 не входить до кола спадкоємців та позивач звернулась до суду в інтересах дитини виключно з метою отримання спадщини та матеріального збагачення. Позивачем не надано жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу встановлення факту батьківства ОСОБА_9 відносно ОСОБА_5 . Звертає увагу, що позивачем не надано у якості доказу експертизи ДНК, або молекулярно-генетичну експертизу.

Позивач подала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що ОСОБА_9 свідомо визнав позов про стягнення з нього аліментів, що підтверджується матеріалами справи №2-8020/11.

Відповідач-1 правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа пояснень суду не надала.

В судовому засіданні, яке відбулось 08.05.2023, позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні, яке відбулось 08.05.2023, представник відповідача-2 заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в позові, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

В судове засідання, яке відбулось 08.05.2023, відповідач-1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання, яке відбулось 08.05.2023, третя особа не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ м. Києва 26.05.2007 видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно із рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2011 справа №2-8020/11, ухваленим за позовом ОСОБА_1 , з ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно із вищевказаним рішенням суду, судом було встановлено, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_9 однією сім`єю з весни 2004. Також, згідно із вказаним рішення суду, судом було встановлено, що в період спільного проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_1 у них народилася дочка - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно із вищевказаним рішенням суду, судом також було встановлено, що відповідач ОСОБА_9 не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим фактично визнав факт свого батьківства щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із нотаріально посвідченої заяви від 06.11.2019 ОСОБА_9 надав дозвіл ОСОБА_1 на вивіз його дочки ОСОБА_5 для відпочинку до Єгипту.

Як вбачається із відкритого щодо ОСОБА_11 виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що засвідчує постанова державного виконавця Святошинського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_9 на утримання ОСОБА_5 аліментів та направлення виконавчого листа для його примусового виконання по територіальності за місцем проживання боржника.

Згідно із актом ОСББ «Будівельна компанія «Фасад Констакшн» від 19.11.2020 за результатами опитування сусідів за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 жили однією сім`єю як чоловік та жінка вісім років з 2000 по 2008.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер та після його смерті відкрилась спадщина, щодо якої у Першій Київській Державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 1286/2020.

12.12.2022 року було укладено Договір № 044GA/336, предметом якого є: визначення біологічного спорідненості (2 учасника: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ). Постачальник послуг: лабораторія Endeavor DNA, США (або інша лабораторія - партнер). 26.01.2023 року, відповідач-1 (мати ОСОБА_12 ) та ОСОБА_5 (донька ОСОБА_9 ) отримали Звіт ДНК тесту на спорідненість від лабораторії Endeavor DNA, США, у якому зазначено: Ймовірність спорідненості: 99,767782 %

Таким чином, суд дійшов висновку, що Звіт ДНК тесту на спорідненість показав, що ОСОБА_6 (мати ОСОБА_12 - відповідач-1) та ОСОБА_5 (донька ОСОБА_9 - позивач) мають ймовірність споріднення: 99,767782 %.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 310/3095/17 (провадження № 61-7887св19) Верховний Суд констатував, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1.ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зраз ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства. а також. наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 5 Сімейного кодексу України, держава створює людині у мови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава бере під свого охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема для вступу у спадщину.

Доводи відповідача про необізнаність померлого у законодавстві та визнання ним свого батьківства відносно ОСОБА_5 спростовуються копіями матеріалів цивільної справи №2-8020/11 та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07.07.2011 року справа №2-8020/11, яке вступило в законну силу.

Посилання відповідача, що свідоцтво про народження ОСОБА_5 виключає факт батьківства ОСОБА_9 є юридично неспроможним, з огляду на те, що при реєстрації народження ОСОБА_5 здійснено запис №820 про батька у книзі Реєстрації народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки факт батьківства підтверджується іншими доказами у справі у їх сукупності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними і допустимими доказами факт батьківства ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_5 , у зв`язку із чим,позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: