ЄУ № 712/4924/23
Провадження № 2-з/712/40/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви третьої особи ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовною заявою Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

16.08.2023 третя особа ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль BMW 435 XI, легковий купе В, 2014 року випуску, який зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузов) НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 7141 від 17.03.2020 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 .

У обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2020 з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики на загальну суму 3 293 000,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем подано позов до відповідачів про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Також приватним виконавцем встановлено, що у ОСОБА_4 відсутнє будь-яке інше майно, окрім зазначеного автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи, що сума боргу значно більша за вартість автомобіля і відсутність у ОСОБА_4 іншого майна, заявник вважає, що виконання рішення суду може бути ускладнено.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, встановивши обставини, у зв`язку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження зазначеного транспортного засобу у власності відповідачів до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченими законом.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник не вказав обґрунтованих підстав для забезпечення позову, не навів та не підтвердив належними доказами, що невжиття таких заходів, а саме накладення арешту на автомобіль BMW 435 XI, легковий купе В, 2014 року випуску, який зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду стосовно стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_4 .

Також заявник не довів, що існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду, що відповідач має намір відчужити спірне майно.

Крім того заявником не надано доказів вартості спірного майна.

Суд зазначає, що позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що спірне майно є спільною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України частки подружжя є рівними.

Заявник просить накласти арешт на транспортний засіб BMW 435 XI, легковий купе В, 2014 року випуску, який зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 не є учасником виконавчого провадження, а отже накладення арешту на його частку в спірному майні порушить його право власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши заяву в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про необґрунтованість вимог третьої особи ОСОБА_1 , у зв`язку з чим його заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Черкаському апеляційному суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.С. Стеценко