Справа № 496/5253/22
Провадження № 2/496/368/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором оренди нерухомого майна №51Е100-1303/21 від 11.10.2021 року у розмірі 28877 грн 89 коп., суму індексу інфляції у розмірі 6458 грн 05 коп., пеню у розмірі 8352 грн 61 коп., 3% річних у розмірі 772 грн 46 коп., судовий збір у розмірі 2481 грн.

17.02.2023 року від АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вказане товариство просить стягнути з відповідачки на свою користь суму індексу інфляції у розмірі 1835 грн 94 коп., пеню у розмірі 8352 грн 61 коп., 3% річних у розмірі 772 грн 46 коп., судовий збір у розмірі 2481 грн

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій просить цивільну справу направити до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю та провести судове засідання у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справу належить передати на розгляд за територіальною підсудністю іншому суду з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Так, відповідно до ст. ст. 181, 190 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Предметом спору у даній справі є зобов`язання, які випливають з договору оренди нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за невиконання умов договору оренди має пред`являтися за місцем знаходження об`єкту нерухомості, який є предметом договору оренди, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду, а ч. 1 ст. 32 вказаного Кодексу встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, приймаючи до уваги те, що предметом спору є стягнення заборгованості внаслідок порушення умов договору оренди нерухомого майна, яке знаходиться на території Приморського району міста Одеси, а тому суд приходить до висновку, що заява відповідачки підлягає задоволенню, а дана цивільна справа - передачі на розгляд за підсудністю до належного суду, тобто за місцезнаходженням майна, а саме до Приморського районного суду міста Одеси.

Керуючись ст. ст. 30-32 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №496/5253/22 (провадження №2/496/368/23) за позовом акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості надіслати до Приморського районного суду міста Одеси за підсудністю.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 20.04.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра