Справа № 143/146/23
23.03.2023 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в місті Погребище Вінницького району Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування, -
Публічна пропозиція AT «ЮНЕКС БАНК» оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку за адресою: www.unexbank.com.ua.
Таким чином, відповідно до анкети-заяви Відповідач акцептував та приєднався до Публічної пропозиції Позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку.
Відповідно до пункту 10.1 Договору про комплексне банківське обслуговування даний Договір набирає чинність з моменту його укладення, тобто з моменту отримання Банком від Клієнта належним чином заповненої та підписаної клієнтом Анкети-Заяви та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з будь-яких інших причин.
Відповідно до умов вказаного договору позивач відкрив відповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї.
Пунктом 3.3. Договору передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених Договором.
Відповідно до п. 6.2.17. Договору відповідач зобов`язується погашати всі заборгованості по рахунках та кредиту в строки, передбачені Договором та у разі виникнення простроченої та/або несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснювати повернення простроченої заборгованості за процентами та кредитом, штрафами, пенями та /або несанкціонованої заборгованості, а потім скористатися правом на отримання кредиту.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 16, 525, 526, 610, 633 ЦК України, ст.ст. 3,4,18, 27, 28, 175, 177, 184, 276 ЦПК України, просить стягнути на свою користь із відповідача вказану суму заборгованості.
Ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області від 20.02.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Виходячи із частин 4, 5, 6, п.2 ч.7 ст.128, ч.1 ст.131 ЦПК України, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзиву до суду не подав, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів, наданих позивачем ( а.с.67-69).
Суд, повно і всебічно, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За правилами ст.ст.2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що 28.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного Товариства «ЮНЕКС БАНК» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної карти (а.с. 19-23).
Відповідно до підписаної анкети-заяви від 28.04.2021 року відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому відповідач отримав банківську платіжну картку та надав Банку розписку про отримання картки, про ознайомлення з правилами користування карткою, визначеними у Публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Публічна пропозиція AT «ЮНЕКС БАНК» оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку за адресою: www.unexbank.com.ua.
Таким чином, відповідно до анкети-заяви Відповідач акцептував та приєднався до Публічної пропозиції Позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку.
Пунктом 3.3 Договору про комплексне банківське обслуговування передбачено, що Відповідач доручив Позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з Поточного рахунку на умовах, визначених Договором (а.с.32).
Відповідно до п.6.2.17 Договору Відповідач зобов`язався погашати всі заборгованості по рахункам та кредиту в строки, передбачені Договором та у разі виникнення простроченої та/або несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснювати повернення простроченої заборгованості за процентами та кредитом, штрафами пенями та/або несанкціонованої заборгованості, а потім скористатися правом на отримання кредиту (а.с. 44).
Відповідно до пункту 10.1 Розділу 10 Договору він набирає чинність з моменту його акцептування клієнтом, тобто з моменту отримання Банком від Клієнта належним чином заповненої та підписаної клієнтом Анкети-Заяви та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з причин, передбачених цим Договором (а.с. 80).
Згідно із Випискою по особовому рахунку за період з 28.04.2021 року по 31.05.2022 року вбачається рух коштів по рахунку відповідача (а.с.3-17).
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення процентів та комісії, суд виходить із наступного.
Таким чином, в розрахунку заборгованості позивач не конкретизував, яка саме сума заборгованості відповідача окремо за процентами, а яка - за комісіями. Не містять таких відомостей і інші надані позивачем докази, що позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір окреслених позовних вимог.
Разом із цим, оскільки за змістом анкети-заяви Відповідача строк дії кредитного ліміту становить 12 місяців, то відповідно строк кредитування за Договором про комплексне банківське обслуговування від 28.04.2021 року закінчився 28.04.2022 року, що підтверджується додатком до анкети заяви Відповідача (а.с.23).
У п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд підкреслює, що, звертаючись із цим позовом до суду, позивач не зазначив строку нарахування заборгованості за процентами, внаслідок чого не можливо встановити, чи здійснювалося нарахування позивачем процентів в період з 28.04.2022 року по 01.06.2022 року, тобто поза межами строку кредитування.
Визначаючись із вимогою про стягнення заборгованості за комісіями, суд бере до уваги, що відповідно до пункту 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Заявляючи вимогу про стягнення комісій, позивач не лише не конкретизував розмір заборгованості за цим платежем, а й не вказав виду послуг банку, за надання яких вони були нараховані (за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) та підстав їх нарахування в контексті врегулювання сторонами спірних кредитних правовідносин в цій частині з посиланням на конкретні приписи цивільного законодавства, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку та укладеного між сторонами договору.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та комісій за їх недоведеністю.
Разом із цим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає, що АТ «ЮНЕКС БАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
При цьому суд підкреслює, що згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Проте, ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів у розмірі, зазначеному банком.
За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із платіжною інструкцією №464 від 20.01.2023 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн.00 коп. (а.с.56).
Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 2046 грн. 81 коп. (2684,00 грн. :100 х 76,26), що становить 76,26 відсотка від сплаченого при поданні позову судового з бору у сумі 2684 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ЮНЕКС БАНК» 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 81 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.03.2023 року.

Суддя