ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 402/744/22

провадження № 22-ц/4809/605/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Фермерське господарство «Прибужське», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прибужське Агро», Побузька селищна рада в особі державного реєстратора виконавчого комітету Побузької селищної ради Марущак Лариси Миколаївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Терновенка Романа Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року у складі судді Бондаренка А. А. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фермерського господарства «Прибужське» (далі ФГ «Прибужське»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибужське Агро» (далі ТОВ «Прибужське Агро»), Побузької селищної ради в особі державного реєстратора виконавчого комітету Побузької селищної ради Марущак Л. М. та просила:

-усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий № :02:000:0074, площею 5,8881 га, яка розташована: Кіровоградська область, Голованівський район, Благовіщенська міської територіальна громада за межами с. Синицівка, шляхом зобов`язання ТОВ «Прибужське Агро» звільнити земельну ділянку та не чинити їй перешкоди у використанні власної земельної ділянки;

-визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Побузької селищної ради Кіровоградської області Марущак Л. М. № 60151096 від 02.09.2021 про державну реєстрацію договору про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, серія та номер: 07/07/21, виданого 07.07.2021, видавник: ФГ «Прибужське» та ТОВ «Юридична Компанія Легіон» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Побузької селищної ради Кіровоградської області Марущак Л. М. № 60943943 від 13.10.2021 про державну реєстрацію договору про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, серія та номер: 06/10/21, виданий 06.10.2021, видавник: ТОВ «Юридична Компанія Легіон» та ТОВ «Прибужське Агро» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-розірвати Договір оренди землі від 29 серпня 2013 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ФГ «Прибужське», на підставі якого було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 5,8881 гектари, в тому числі ріллі - 5,8881 гектари, кадастровий номер земельної ділянки - :02:000:0074, яка розташована на території Синицівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, що зреєстрований 05.09.2013 ОСОБА_2 , Реєстраційною службою Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області та скасувати його державну реєстрацію, номер запису про інше речове право 5624121, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5621569 від 05.09.2013;

-розірвати додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 10.06.2019, яку було укладено між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Прибужське» з послідуючим скасуванням відомостей які було внесено до реєстру 15.07.2019 ОСОБА_3 , Маловільшанська сільська рада Вільшанського району, Кіровоградська область, індексний номер рішення 47662730 від 08.07.2019;

-стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власницею земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Синицівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0074, площею 5,8881 га, яку вона на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.06.2019 передала в оренду ФГ «Прибужське» після продовження строку дії договору - на 17 років до 31.12.2030.

22.02.2022 позивачка дізналась, про продаж ФГ «Прибужське» права оренди її земельної ділянки по договору № 07/07/21 від 07.07.2021 ТОВ «Юридична Компанія Легіон», про що державним реєстратором Побузької селищної ради, Кіровоградської області Марущак Ларисою Миколаївною було внесено відомості до реєстру 02.09.2021 індексний номер рішення 60151096.

Також позивач дізналась, що 06.10.2021 між ТОВ «Юридична Компанія Легіон» та ТОВ «Прибужське Агро» було укладено договір про продаж права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка їй належить на праві приватної власності.

ОСОБА_1 вважала, що наведеними вище правочинами з відчуження права оренди належної їй земельної ділянки відповідачами порушено вимоги законодавства та умови договору оренди земельної ділянки, а тому звернулась до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Судові витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору покладено на позивача.

Судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані з правничою допомогою адвоката представника позивача, покладено на позивача.

Рішення суду мотивовано тим, що договори про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 07/07/21 від 07.07.2021 та № 06/10/21 від 06.10.2021 мають ознаки правочинів з продажу права оренди, регламентованого частиною 5 статті 93 Земельного кодексу України в редакції Закону № 1423-IX від 28.04.2021, та не є правочинами з суборенди земельної ділянки і не містять ознаки удаваного правочину.

Суд першої інстанції вважав, що вказані правочини здійснені з дотриманням вимог законодавства і не змінюють умов договору оренди землі № б/н від 29 серпня 2013 року, тому їх укладення не порушує прав позивача на користування належною їй земельною ділянкою і не містить перешкод в користуванні нею.

Крім того, дії щодо державної реєстрації оспорюваних правочинів вчинені державним реєстраторм з дотриманням вимог законодавства і не є протиправними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Терновенко Р. М., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, та стягнути з відповідачів судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, з порушенням вимог щодо повноти і всебічності з`ясування обставин, що мають значення для справи.

17.01.2023 судом першої інстанції було безпідставно відкладено розгляд справи, хоча справа мала слухатись за наявними в матеріалах справи доказами.

Справа мала слухатись за правилами загального позовного проваження, а не спрощеного, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Судом першої інстанції не було враховано висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 12-174гс19.

Позивач вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки такиму питанню як оборотоздатність права оренди та чи має право оренди земельної ділянки властивість оборотоздатності як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. ст. 177, 178 ЦК України, та кому вона належить із сторін договору оренди в плані можливості його відчуження.

Судом першої інстанції було застосовано норму ч. 5 ст. 93 ЗК України, в редакції, яка не діяла в момент виникнення спірних правовідносин та не мала бути застосована судом.

Проігноровано судом першої інстанції було положення п. 33 договору оренди № б/н від 29 серпня 2013 року, та не звернуто уваги на те, що вказаним договором не передбачено право орендаря щодо відчуження прав оренди земельної ділянки.

Також, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки діям державного реєстратора та було неправильно застосовано норми матеріального права, адже державний реєстратор не мав права реєструвати договори купівлі-продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки саме право оренди є річчю, якою має право розпоряджатись орендар та передавати це право іншим особам на підставі договору купівлі-продажу та відповідно реєструвати його в реєстрі речових прав.

Суд першої інстанції не надав оцінку та не спростував той факт, що державним реєстратором було проведено реєстрацію по одній заяві щодо 207 земельних ділянок, що є грубим порушенням.

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник ОСОБА_1 адвокат Терновенко Р. М. підтримав доводи апеляційної скарги, представник ТОВ «Прибужське Агро» адвокат Іванов С. І. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представник ФГ «Прибужське» та Побузької селищної ради в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є громадянкою України, 05.08.1942 року, місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки розміром 5,8881 га. кадастровий № :02:000:0074, яка розташована: Кіровоградська область, Голованівський район, Благовіщенська міської територіальна громада за межами с. Синицівка.

Згідно договору оренди землі № б/н від 29 серпня 2013 року з додатками земельна ділянка кадастровий № :02:000:0074, передана ОСОБА_1 в оренду ФГ «Прибужське». Відповідно до пункту 8 даного договору, договір укладено на 10 (десять років) Початок дії договору з моменту реєстрації.

За змістом додаткової угоди від 10.06.2019 про внесення змін до договору оренди землі від 29.08.2013 було внесено зміни в пункт 8 договору оренди землі щодо строку дії договору оренди шляхом зміни з 10 років на 17 років, тобто до 31.12.2028. Також було внесено зміни до пункту 9 договору оренди землі щодо розміру орендної плати який сторони встановили в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. Усі інші умови договору не було змінено.

З інформаційної довідки з ДРРП від 22.02.2022 № встановлено, що додаткова угода зареєстрована 28.08.2013, відомості про неї було внесено до реєстру 15.07.2019 ОСОБА_3 , Маловільшанська сільська рада Вільшанського району, Кіровоградська область, індексний номер рішення 47662730.

За змістом інформаційної довідки № 297186943 з ДРРП від 07.02.2022 13.10.2021 державним реєстратором Побузької селищної ради, Кіровоградської області Марущак Л. М. було внесено зміни до Реєстру про продаж ФГ «Прибужське» права оренди її земельної ділянки по договору № 07/07/21 від 07.07.2021 права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення ТОВ «Юридична Компанія Легіон».

Також встановлено зміни до Реєстру про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 06/10/21 від 06.10.2021, видавник: ТОВ «Юридична Компанія Легіон» та ТОВ «Прибужське Агро», індексний номер рішення: 60943943

З договору № 07/07/21 від 07.07.2021 про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення з додатком №1 до договору № 07/07/21 від 07.07.2021 вбачається, що ФГ «Прибужське» здійснило продаж права оренди земельної ділянки земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальним розміром 945,5145 га ТОВ «Юридична Компанія Легіон».

З п.100 Додатку № 1 та п.100 Акту приймання - передачі права оренди землі до договору № 07/07/21 від 07.07.2021 до договору встановлено, що до числа вказаних земельних ділянок входить і земельна ділянка № :02:000:0074, що належить позивачці.

Відповідно до договору права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 06/10/21 від 06.10.2021, вбачається, що ТОВ «Юридична Компанія Легіон» здійснило продаж права оренди земельної ділянки земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальним розміром 904,2264 га ТОВ «Прибужське Агро».

З пункту 111 Додатку № 1 та пункту 111 Акту приймання - передачі права оренди землі до договору № 07/07/21 від 06.10.2021 до договору встановлено, що до числа вказаних земельних ділянок входить і земельна ділянка № :02:000:0074, що належить позивачці.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (ст. 177 ЦК України).

Згідно ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі.

Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, до яких відноситься і право оренди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», частини 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 5 статті 93 Земельного кодексу України в редакції Закону № 1423-IX від 28.04.2021 право користування (оренда, емфітевзис) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земельної ділянки, крім випадків, визначених законом. Відчуження, застава права користування земельною ділянкою здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюються відчуження або на користь якої передається у заставу право користування. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права користування у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Таким чином, право оренди є майновим правом і в розумінні статті 177 ЦК України є об`єктом цивільних прав. Відповідно до частини першої статті 178 ЦК України оборотоздатність права оренди земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначається з урахуванням викладених вище приписів ст. 93 ЗК України.

Крім того, право оренди є речовим правом орендаря на чуже майно. З цієї точки зору оборотоздатність цього речового права значним чином обмежена нормами ЗК України.

Відповідно до наведених нормативних приписів ЗК України право оренди як речове право може відчужуватись орендарем земельної ділянки, що полягає у передачі останнім іншій особі права бути орендодавцем цієї земельної ділянки без погодження із власником такої земельної ділянки на підставі письмового договору, який є підставою для державної реєстрації переходу права користування у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина першастатті 12 ЦПК України).

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 139031 позивачка є власницею земельної ділянки розміром 5,8881 га. кадастровий № :02:000:0074, яка розташована: Кіровоградська область, Голованівський район, Благовіщенська міської територіальна громада за межами с. Синицівка (а. с. 18).

Копією договору оренди землі № б/н від 29 серпня 2013 року з додатками підтверджується, що земельна ділянка кадастровий № :02:000:0074, передана ОСОБА_1 в оренду ФГ «Прибужське» строком на 10 років (а. с. 19-23).

Відповідно до копії додаткової угоди від 10.06.2019 про внесення змін до договору оренди землі від 29.08.2013 з додатками ОСОБА_1 та ФГ «Прибужське» внесено зміни до договору оренди землі щодо строку дії договору оренди шляхом зміни з 10 років на 17 років та щодо розміру орендної плати який сторони встановили в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки (а. с. 24).

Будь-яких обмежень права орендаря відчужувати право оренди у встановленому законодавством порядку, умови зазначених угод не містять.

Копією договору № 07/07/21 від 07.07.2021 про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення з додатком підтверджується, що ФГ «Прибужське» здійснило продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальним розміром 945,5145 га ТОВ «Юридична Компанія Легіон» (а. с. 28-31).

З п.100 Додатку № 1 та п.100 Акту приймання - передачі права оренди землі до договору № 07/07/21 від 07.07.2021 вбачається, що до числа вказаних земельних ділянок входить і земельна ділянка № :02:000:0074, що належить ОСОБА_1 (а. с. 32-35).

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2022 № встановлено, що 02.03.2021 державним реєстратором Побузької селищної ради Кіровоградської області Марущак Л. М. було внесено зміни до Реєстру на підставі договору № 07/07/21 від 07.07.2021 та здійснено реєстрацію переходу речового права оренди на належну позивачу земельну ділянку від ФГ «Прибужське» до ТОВ «Юридична Компанія Легіон» (а. с. 25-27).

Копією договору № 06/10/21 від 06.10.2021 про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення з додатком підтверджується, що ТОВ «Юридична Компанія Легіон» здійснило продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальним розміром 904,2264 га ТОВ «Прибужське Агро» (а. с. 36-38).

З п. 111 Додатку № 1 та п. 111 Акту приймання - передачі права оренди землі до договору № 06/10/21 від 06.10.2021 вбачається, що до числа вказаних земельних ділянок входить і земельна ділянка № :02:000:0074, що належить ОСОБА_1 (а. с. 38-40).

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2022 № встановлено, що 13.10.2021 державним реєстратором Побузької селищної ради Кіровоградської області Марущак Л. М. було внесено зміни до Реєстру на підставі договору № 06/10/21 від 06.10.2021 та здійснено реєстрацію переходу речового права оренди на належну позивачу земельну ділянку від ТОВ «Юридична Компанія Легіон» до ТОВ «Прибужське Агро» (а. с. 25-27).

З аналізу договорів про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 07/07/21 від 07.07.2021 та № 06/10/21 від 06.10.2021 вбачається, що вони мають ознаки правочинів з продажу права оренди, регламентованого частиною 5 статті 93 ЗК України в редакції Закону № 1423-IX від 28.04.2021.

Вказані правочини не є правочинами з суборенди земельної ділянки і не містять ознаки удаваного правочину.

Договори про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснені з дотриманням вимог законодавства і не змінюють умов договору оренди землі № б/н від 29 серпня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 і ФГ «Прибужське», тому укладення вказаних правочинів не порушує прав позивачки на користування належною їй земельною ділянкою і не містить перешкод позивачці в користуванні нею.

Дії державного реєстратора Побужської селищної ради Марущак Л. М. з державної реєстрації переходу права користування вчинені відповідачем з дотриманням вимог законодавства і не є протиправними.

За таких обставин, суд першої інстанції, вирішуючи спір, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що права позивача не порушено та відповідно обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що 17.01.2023 судом першої інстанції було безпідставно відкладено розгляд справи, хоча справа мала слухатись за наявними в матеріалах справи доказами, суд не бере до уваги, з огляду на те, що передбачене ст. 240 ЦПК України право суду відкласти розгляд справи поширюється на справи, розгляд яких призначено в порядку як загального позовного провадження так і спрощеного.

Крім того, заявник в апеляційній скарзі зазначає, що справа мала слухатись за правилами загального позовного проваження, а не спрощеного, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Перелік справ, які може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, наведено у статті 274 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

Вказана справа не відноситься до справ, які згідно з частиною четвертою не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, а тому доводи позивача є безпідставними.

Псилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 12-174гс19, не заслуговують на увагу суду, з огляду на те, що вищевказані правові висновки сформульовано Верховним Судом за інших встановлених фактичних обставин, які не є подібними до обставин цієї справи.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції було застосовано норму ч. 5 ст. 93 ЗК України, в редакції, яка не діяла в момент виникнення спірних правовідносин та не мала бути застосована судом, є помилковими, оскільки суд застоував норму ЗК України, в редакції, яка була чинна на момент укладення спірних договорів про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що державний реєстратор не мав права реєструвати договори купівлі-продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, з огляду на те, що державним реєстратор реєструвалися не самі договора про продаж права оренди, а перехід права користування у відповідності до вимог ч. 5 ст. 93 ЗК України.

Не заслуговують на увагу суду посилання позивача на те, що державним реєстратором було проведено реєстрацію по одній заяві щодо 207 земельних ділянок, що є грубим порушенням, з огляду на те, що предметом дослідження у даній справі є реєстрація переходу права користування щодо однієї земельної ділянки, належної позивачу, яка була здійснена у відповідності до вимог діючого законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Терновенка Романа Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01.06.2023.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник