Дата документу 31.05.2023 Справа № 333/395/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/395/22 Головуючий у 1-й інстанції Наумова І.Й.
Пр. № 22-ц/807/846/23 Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лаврової Катерини Юріївни Комунарського відділу державної виконавчої служби в м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступником якого є Комунарський відділ державної виконавчої служби в м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», начальник Шабала Ігор Анатолійович Комунарського відділу державної виконавчої служби в м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступником якого є Комунарський відділ державної виконавчої служби в м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання відмови у скасуванні арештів незаконними та зняття арештів

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою (т.с. 1 а.с. 1-30), в якій просила: - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ (наразі - Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) Лаврової Катерини Анатоліївни щодо незняття арешту зі всього нерухомого майна, невизначеного майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (номер запису про обтяження: 13146075 від 22.10.2012 р. при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 33797079; - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ (наразі - Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) Лаврової Катерини Анатоліївни щодо незняття арешту зі всього нерухомого майна, невизначеного майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (номер запису про обтяження: 13146086 від 22.10.2022 р.) при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 33797150; - визнати відмову у скасуванні арештів майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладених в рамках виконавчих проваджень № 33797079, №33797150 незаконною, - зняти арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна, невизначеного майна власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 33797079, (номер запису про обтяження: 13146075 від 22.10.2012), - зняти арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна, невизначеного майна власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 33797150, (номер запису про обтяження: 13146086 від 22.10.2012).

В обґрунтування вищезазначеної скарги скаржник ОСОБА_3 в особі свого представника, зазначала, що 29 листопада 2021 року, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (далі - Реєстр), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дізналася, що 22.10.2012 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено записи про обтяження, а саме: - арешт усього нерухомого майна, невизначеного майна реєстраційний номер обтяження 13146075, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошень заборони на його відчуження від 22.10.2012 року ВП№33797079, винесену державним виконавцем Лавровою К.А.(Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ) в порядку виконання виконавчого документа №2-157 від 31.05.2012 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, та - арешт усього нерухомого майна, невизначеного майна реєстраційний номер обтяження 13146086, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошень заборони на його відчуження від 22.10.2012 року ВП№ 33797150, винесену державним виконавцем Лавровою К.А.(Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ) в порядку виконання виконавчого документа №2-157 від 31.05.2012 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

В обох випадках обтяжувачем є Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, код ЄДРЛОУ: 35037364, 69104. Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Маліновського. 16. Власником майна є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим, представником скаржника, адвокатом Вуж Д.В., до Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Півлено-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Комунарський ВДВС м. Запоріжжя) був направлений адвокатський запит від 29.11.2021 року з проханням надати, зокрема, інформацію за період з 01.01.2007 р. по дату падання відповіді на запит стосовно всіх дат прийняття державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень та, відповідно, про закінчення виконавчих проваджень, які перебували в провадженні Комунарського ВДВС в м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у яких боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та надати копії вказаних постанов, та інформації стосовно існування та стану цих виконавчих проваджень, та вказати матеріали, яких із них знищені за закінченням строку зберігання.

Відповіддю на адвокатський запит Комунарським ВДВС м. Запоріжжя від 07.12.2021 року №80095-18.3-34 було повідомлено, зокрема, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, на виконанні у відділі перебував виконавчий документ .№2-157, виданий 31.05.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» суми боргу 26179,79 доларів США та 58665,99 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження №33797079 від 14.08.2012 року. З метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на майно боржника згідно постанови №33797079 від 22.10.2012 р. 04.11.2013 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також у відділі перебував виконавчий документ №2-157 виданий 31.05.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» суми боргу 223,13 доларів США та 304,08 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження №33797150 від 14.08.2012 року. З метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на майно боржника згідно постанови №33797150 від 22.10.2012 року. 04.11.2013 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 cm. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Надати копії матеріалів виконавчого провадження не представляється можливим, враховуючи, що строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, після чого вони підлягають знищенню.

Представник скаржника, адвокат Вуж Д.В., звернувся до начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя із заявою про скасування арешту від 14.12.2021. Листом від 20.12.2021 №81881-18.3-34 представнику скаржника було повідомлено, що ураховуючи те, що виконавчі провадження №33797079, №33797150 завершено на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для зняття арештів відсутні.

Відповіддю на адвокатський запит адвоката Вуж Д.В. Комунарський районний суд м. Запоріжжя повідомило, що дублікат виконавчого листа №2-157 не видавався та заяви про видачу дублікатів виконавчих листів до суду не надходили. Крім того, виконавчий документ №2-157 від 31.05.2012, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя, був повернений стягувачу ще 04.11.2013, стягувач не пред`являв повторно виконавчий лист до виконання, строк для його пред`явлення сплив. Тому необхідність у забезпеченні виконання рішення відпала, арешт майна безпідставний і невиправданий.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Наумову І.Й. (т.с. 1 а.с. 31).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2023 року (т.с. 1 а.с. 158-161) у задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 168-184) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та задовольнити її скаргу.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 185).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16 березня 2023 року (т.с. 1 а.с. 195), дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 196), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 207) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника апелянта (т.с. 1 а.с. 204-206).

Комунарський відділ державної виконавчої служби в м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), як правонаступник прав та обов`язків Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро наказ Міністерства юстиції України від 26.12.2022 року - інформація у загальному доступі в Інтернет), подав до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу у цій справі (т.с. 1 а.с. 223-228), в яких також просив розглядати апеляційну скаргу апеляційним судом у цій справі за відсутності державного виконавця.

Учасники справи не скористалось своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу заявника у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні, призначеному на 26 квітня 2023 року, було розпочато розгляд цієї справи апеляційним судом по суті (т.с. 1 а.с. 234-237) за присутності представника апелянта в режимі відеоконференції та за відсутності всіх інших належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду учасників цієї справи: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, у розгляді цієї справи оголошено перерву у зв`язку із витребуванням в архіві Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріалів цивільної справи № 2-157/11 за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 271-07 квф від 20.11.2007 року для огляду у судовому засіданні у цій справі (ухвала т.с. 1 а.с. 238).

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 8) розгляд цієї справи в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника апелянта (т.с. 2 а.с. 4-7).

На виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду надано Комунарським районним судом м. Запоріжжя матеріали вищезазначеної цивільної справи № 2-157/11 для огляду (т.с. 2 а.с. 9).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи з додержанням вимог ЦПК України (т.с. 1 а.с. 252-253, т.с. 2 а.с. 10), у тому числі боржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Вуж Д.В., що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника ОСОБА_1 адвоката Вужа Д.В.(т.с. 1 а.с. 176-177) в режимі відеоконференції, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника ОСОБА_1 адвоката Вужа Д.В. .(т.с. 1 а.с. 176-177) в режимі відеоконференції.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Вужа Д.В. в режимі відеоконференції, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи та цивільної справи № 2-157/11 за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 271-07 квф від 20.11.2007 року, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … ухвали, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій справі, керувався ст.ст. 260, 353, 354, 451, 452 ЦПК України та виходив із такого.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2012 р. по справі №2-157/11 позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості задоволені повністю (т.с. 1 а.с. 109). Присуджено: стягнути, в солідарному порядку, з ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», заборгованість за кредитним договором №271-07квф від 20.11.207 р. у розмірі 26 179,79 доларів США та 58 665,99 грн. Також даним судовому рішенням присуджено стягнення з ПАТ «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк», витрат на сплату державного мита у розмірі 223,13 доларів США і 54,08 грн., та оплату на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 250 грн.

З листування між скаржницею, в особі представника Вуж Д.В., та Комунарським ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро), витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.11.2021 р., вбачається, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, на виконанні у даному відділі перебував виконавчий документ № 2-157 виданий 31.05.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» суми боргу 26179,79 доларів США та 58665,99 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження № 33797079 від 14.08.2012 року. З метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на майно боржника згідно постанови № 33797079 від 22.10.2012 року (т.с. 1 а.с. 14). В єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості про даний арешт зареєстровано за реєстраційним номером обтяження 13146075 (т.с. 1 а.с. 11-12). 04.11.2013 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також у відділі перебував виконавчий документ № 2-157 виданий 31.05.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» суми боргу 223,13 доларів США та 304,08 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження № 33797150 від 14.08.2012 року.: метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на все майно боржниці ОСОБА_1 постаново. № 33797150 від 22.10.2012 року. В єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості про даний арешт зареєстровано за реєстраційним номером обтяження 13146086. 04.11.2013 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Надати копії матеріалів виконавчого провадження не представляється можливим, у зв`язку з їх знищенням, оскільки закінчилися строки їх зберігання. Листом начальника вищевказаного відділу від 20.12.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви боржниці у вищевказаних провадженнях - ОСОБА_1 про зняття вищевказаних арештів з належного їй майна.

З листування між адвокатом Вуж Д.В. та Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 30.11.2022 р. вбачається, що представнику стягувачу ПАТ «Промінвестбанк», на підставі вищевказаного судового рішення, були видані 31.05.2012 р., нарочно, 4 виконавчі листи (т.с. 1 а.с. 132). В межах виконання цього судового рішення, заяв про заміну сторони виконавчого провадження, чи видачу дублікатів виконавчих листів, до суду не надходило.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 447 розділу ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Відповідно до ст.19 Конституцією України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час відкриття виконавчих проваджень № 33797079, № 33797150 з виконання виконавчих листів за №2-157/11 та повернення державним виконавцем цих виконавчих документів стягувачу, діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року. Підставою для повернення державним виконавцем цих виконавчих листів стягувачу стали положення п. 2 ч. 1 ст. 47 вищевказаного Закону України, якими передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч. 5 даної статті, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (річний строк для виконавчих листів). Даною статтею не передбачено, зняття арешту державним виконавцем при поверненні виконавчого листа стягувачу.

Виходячи з положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 р., підставою для зняття арешту з майна державним виконавцем є завершення виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 137/1649/17 (провадження № 61-26969св18) зазначено, що «повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження. Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу».

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 р., з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В даному випадку, державний виконавець вищевказаного ВДВС Лаврова К.А., яка постановила 04.11.2013 р. про повернення зазначених вище виконавчих листів стягувачу, не знявши при цьому, накладений в межах цих виконавчих проваджень, арешт з майна, діяла в межах своїх повноважень, відповідно до вимог вищевказаного закону, який не передбачав зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого листа стягувачу.

Скаржниця звернулася із заявою до начальника Комунарським ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) про зняття арешту з її майна, накладеного в межах вищевказаних виконавчих проваджень, 14.12.2021 р. Листом начальника Комунарським ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) від 20.12.2021 р. в задоволенні цієї заяви було відмовлено (т.с. 1 а.с. 16).

Станом на грудень 2021 р. діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. Так, ст. 37 даного Закону України, якою регулюється повернення виконавчого листа стягувачу, не передбачено, зняття арешту при поверненні виконавчого документу стягувачу з підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття державним виконавцем чи начальником ВДВС арешту з майна боржника. На момент подання заявницею заяви до начальника Комунарським ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) про зняття арешту з її майна, жодної підстави для зняття арешту, передбаченої ст. 59 зазначеного вище Закону, не існувало.

Отже, відмовляючи у знятті арешту, на підставі заяви скаржниці, начальник Комунарським ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) Ігор Шабала, діяв в межах своїх повноважень, у відповідності до вимог закону.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі, № 761/35971/15-ц (провадження № 61-23265св18) зазначено, що «суди дійшли правильного висновку про те, що, здійснюючи дії під час виконання зазначеного рішення суду, державний виконавець дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій по відкритому виконавчому провадженню щодо ОСОБА_4, як солідарного боржника, тому відсутні підстави для задоволення скарги останньої. При цьому виконавчий лист повернуто стягувачу і державний виконавець позбавлений можливості вчиняти виконавчі дії при відсутності виконавчого провадження».

Враховуючи, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 р., що не є підставою для зняття арешту з майна боржника, тобто права боржника державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби в м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лавровою К.А. та начальником цього ВДВС, у зазначеному виконавчому проваджені не порушені, а також аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду в постанові від 19.01.2022 р. по справі №521/14329/20, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених боржником вимог у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дублюють доводи її скарги у цій справі у суді першої інстанції, останній яким вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію боржника, викладену в її скарзі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Безпідставним у даному випадку є посилання сторони боржника в її апеляційній скарзі у цій справі на постанову ВС від 08 червня 2022 року в іншій справі ЄУН № 522/8685/13 за участю інших учасників справі (лише одного боржника) за наявності інших фактичних обставин (т.с. 1 а.с. 179-182), яка не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи судом.

Ст. 18 ЦПК України передбачено принцип обов`язковості судових рішень.

Як вбачається із матеріалів дослідженої апеляційним судом у даному судовому засіданні іншої цивільної справи № 2-157/11, в якій саме був виданий вищезазначений виконавчий лист, на виконання якого накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 11-12), наявність якого на теперішній час остання вважає незаконним, за рішенням суду, на виконання якого виданий цей виконавчий лист № 2-157/11, стягувалась заборгованість не лише з ОСОБА_1 , а у солідарному порядку з неї та ОСОБА_4 (т.с. 1 а.с. 109, т.с. 2 а.с. 12-13).

Пред`явлення стягувачем виконавчого листа до примусового виконання вказаного рішення суду до одного із боржників перериває строк для примусового виконання останнього. Матеріали цієї справи ЄУН 333/395/22 за скаргою ОСОБА_1 не містять взагалі інформації щодо виконання (невиконання) виконавчого листа № 2-157/11 відносно іншого боржника - ОСОБА_4 , який стягувач також отримував у суді першої інстанції (згідно інформації Комунарського районного суду м. Запоріжжя представником Банку, як стягувача, було отримано 4 виконавчі листи (т.с. 2 а.с. 11), тобто на 2 боржників по 2 виконавчі листи на кожного на стягнення суми боргу та судових витрат окремо по кожному).

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що матеріали цієї справи також не містять доказів погашення боргу скаржником ОСОБА_1 , а з огляду на те, що повернення виконавчого документа стягувачу не є закінченням виконавчого провадження, а рішення суду є невиконаним, а тому підстави для зняття арешту з вищезазначеного майна боржника ОСОБА_1 відсутні.

Оскільки, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, у 2013 році було передбачено зняття арешту з майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а не у випадку повернення виконавчого документа стягувачу.

Повернення виконавчого документа стягувачу не є закінченням виконавчого провадження, оскільки це різні стадії виконавчого провадження, які мають різні підстави виникнення та наслідки. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення виконавчого документу до примусового виконання.

Ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час розгляду цієї справи судом першої інстанції, якою врегульовані питання зняття державним виконавцем арешту з майна, також не передбачено право державного виконавця зняти арешт у разі повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про те, що встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив та жодні виконавчі дії не вчинялися, не приймаються апеляційним судом до уваги у цій справі.

Оскільки, вищезазначений виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не визнаний таким, що не підлягає виконанню, і стягувач не позбавлений можливості звернутись з відповідними заявами до суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, з метою забезпечення виконання рішення суду.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі, або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, остання не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 02.06.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.