Справа № 594/564/23
Провадження №2/594/284/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалося, через постійні сварки та суперечки, втрату поваги один до одного. З відповідачем не підтримує подружніх стосунків з листопада 2022 року. Фактично їхня сім`я розпалася і шлюб між ними існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення не бажає. Між ними досягнуто згоди у добровільному порядку, що їхня спільна неповнолітня дочка після розірвання шлюбу залишається проживати з батьком.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року, призначено подружжю один місяць для примирення. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року, провадження у справі поновлено і призначено до слухання на 03 серпня 2023 року о 10 год.

Позивач ОСОБА_1 в залі судового засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати, малолітню дочку залишити проживати з батьком. Пояснила, що з чоловіком та дочкою проживали в його батьків. Після повномасштабного вторгнення росії відповідач перебуває в ЗСУ. Вона ще якийсь період проживала по місцю реєстрації чоловіка з його батьками, однак у листопаді 2022 перейшла проживати до своїх батьків де й зареєстрована. Спільна дочка ОСОБА_1 залишилась проживати по місцю реєстрації чоловіка де народилась та виросла. Вона дитину не забирала, а тільки приходить відвідує її. З відповідачем вони добровільно погодили місце проживання дочки, а тому просить залишити проживати дитину з батьком.

Відповідач ОСОБА_2 в залі судового засідання позовні вимоги визнав, погоджується на розірвання шлюбу. Пояснив, після повномасштабного вторгнення 24.02.2022 рф на територію Україну перебуває в ЗСУ та захищає цілісність держави. В листопаді 2022 року дружина перейшла проживати до своїх батьків, а малолітня дочка ОСОБА_3 залишилася проживати з його батьками. Відповідачка постійно навідується до дочки і приймає участь в її вихованні. Він періодично приходить у відпустку та піклується про дочку. Просить після розірвання шлюбу визначити місце проживання дочки з ним.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони уклали шлюб 28 серпня 2016 року, актовий запис №04, зареєстрований Шупарською сільською радою Борщівського районі Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 видане Шупарською сільською радою Борщівського районі Тернопільської області 28 серпня 2016).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане Шупарською сільською радою Борщівського районі Тернопільської області 06 серпня 2018).

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Між сторонами виникали часті сварки та суперечки, з листопада 2022 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки припинили. Шлюб сторін набув формального характеру.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно довідки Борщівської міської ради №06-10-11/17-889 від 17.10.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 06.08.2018 по теперішній час.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаного висновку дійшов ВС КЦС у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18.

Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2021 року в справі № 339/143/20 звернув увагу на те, що враховуючи, що сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обґрунтовано в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, залишив проживати дитину з нею, чим лише констатував проживання дитини, не визначаючи його.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дочки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Враховуючи, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 проживає по місцю реєстрації батька суд визначає юридичне місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 28 серпня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , актовий запис № 04 - розірвати.

Визначити юридичне місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання батька ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 серпня 2023 року.

Головуючий Чир П.В.