Справа № 199/5759/22
УХВАЛА

іменем України

16.08.2023

м. Дніпро

справа №199/5759/22

провадження №6/199/118/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, треті особи - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій порушується питання про визначення способу та терміну виконання рішення суду від 11 квітня 2023 року шляхом видачі нового виконавчого листа із зазначенням про виселення відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Орешин П.П. заперечував проти задоволення заяви, оскільки подана заява не ґрунтується на вимогах закону.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заяви про встановлення зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.ч.1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно до вимог ч. 7 ст.435 ЦПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до ч. 3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, предметом правового регулювання в статті 435 ЦПК України є питання, пов`язані з певними обставинами щодо виконання рішення суду, а не питання ухвалення нового чи іншого рішення, зміни рішення.

Положення ст.435 ЦПК України не передбачають права суду та можливості для нього зміни резолютивної частини раніше ухваленого рішення. Вирішуючи питання про зміну способу або порядку виконання рішення суд не вправі ухвалити фактично нове рішення щодо нового чи іншого предмету позову та щодо іншої особи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто при вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення чи істотно ускладнення його виконання.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2023 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь власника ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 залишено без змін.

20 липня 2023 року державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шубіною-Саланжій В.І. прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду, позивач ОСОБА_1 просить змінити виконання рішення суду у спосіб виселення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги щодо виселення осіб, які проживають та/або зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , не заявляв, тоді як у заяві про визначення способу виконання рішення суду фактично ставить питання про зміну резолютивної частини рішення суду, що є не припустимим відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення зміни чи встановлення способу або порядку виконання вказаного рішення суду, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, треті особи - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.08.2023.

Суддя О.Б.Подорець