Справа №522/8652/23
Провадження №2/522/4312/23
УХВАЛА

05 червня 2023 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 03.05.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконання зобов`язань, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг у розмірі 160 150 доларів США, що становить на 03.05.2023 року за офіційним курсом Національного банку України 5 856 461,29грн, а також понесені судові витрати на надання правничої (правової допомоги).

Матеріали позову суддя отримала 04.05.2023 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №58355 від 04.05.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 06.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 12.06.2023 року.

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просив: 1) накласти арешт на наступні об`єкти нерухомості:

-земельну ділянку площею 0,0105 га, кадастровий номер::02:003:0310, яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та належить ОСОБА_2 на підставі Рішення 453-VІІІ від 23.07.2021 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:100;

-житловий будинок, загальною площею 41,8кв.м., житловою площею 25,5кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №726 від 10.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Лиманського району, нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. Номер відомостей про речове право:37692942. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

-однокімнатну квартиру, загальною площею 50,7кв.м, житловою площею 44,1кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №4831 від 02.12.2011 року, посвідченого приватним нотарусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. Реєстраційний номер майна: 9762145;

-квартиру АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого 22.12.2011 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Реєстраційний номер майна: 35683591.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за не виконання зобов`язань. До теперішнього часу ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання перед позивачем на загальну суму 160 150 доларів США, що підтверджується розписками від 06.04.2021 року, 15.06.2021 року, 28.07.2021 року, 07.09.2021 року, 24.09.2021 року, 11.11.2021 року, 23.11.2021 року, 21.06.2022 року та 30.06.2022 року. Оскільки в зазначеній справі стягуються грошові кошти, які відповідач у добровільному порядку повертати відмовляється, є ризик того, що відповідач може відчужити відоме наявне у нього майно, що у разі задоволення позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання судового рішення, а тому вважає доцільним та необхідним забезпечити позов шляхом заборони відчуження наявного у власності відповідача майна, сукупна вартість якого не перевищує ціни позову.

29.05.2023 року від представника позивача надійшла заява про надання інформації.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Предметом позову є стягнення боргу у розмірі 160 150 доларів США, що становить на 03.05.2023 року за офіційним курсом Національного банку України 5 856 461,29грн.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1, п.2, п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно позову, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 160 150 доларів США, що становить на 03.05.2023 року за офіційним курсом Національного банку України 5 856 461,29грн.

З позову вбачається, що відповідач займається придбанням з аукціонів у США та подальшою доставкою, розмитненням, відновленням і поставкою на облік легкових автомобілів. До теперішнього часу позивач не отримав автомобілі на загальну суму 160 150 доларів США, чим відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем щодо передання останньому сплачених автомобілів. У зв`язку з цим, позивач має певні побоювання, що відповідач може відчужити наявне у нього майно, що у разі задоволення позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання судового рішення.

Відомості щодо державної реєстрації права власності за позивачем судом перевірені, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2023 року.

Беручи до уваги предмет позову та враховуючи обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає можливим задовольнити заяву позивача про забезпечення позову частково, окрім вимоги щодо накладення арешту на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та на квартиру АДРЕСА_4 .

Зазначений висновок суду обґрунтований наступним.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2023 року №334637864, власником однокімнатної квартири АДРЕСА_5 з 03.10.2016 року є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є.

Згідно Деталізованої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.06.2023 року №334751515 ОСОБА_2 09.06.2016 року подарував квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 09.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2023 року №334638141, власником квартири АДРЕСА_4 з 31.05.2023 року є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.05.2023 року після смерті ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б.

А тому, вказані об`єкти нерухомості ніякого відношення до відповідача ОСОБА_2 не мають.

Поміж тим, згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом арешту майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер

Із урахуванням ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч.3 ст.154 ЦПК України, відсутні.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

До розгляду справи по суті забезпечити позов шляхом накладення арешту на наступні об`єкти нерухомості:

-земельну ділянку площею 0,0105 га, кадастровий номер::02:003:0310, яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та належить ОСОБА_2 на підставі Рішення 453-VІІІ від 23.07.2021 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:100;

-житловий будинок, загальною площею 41,8кв.м., житловою площею 25,5кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №726 від 10.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Лиманського району, нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. Номер відомостей про речове право:37692942. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі та для виконання до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул.Черняховського, 6).

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.06.2023 року.

Суддя Домусчі Л.В.