СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/1072/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Святошинський відділ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ України (м. Київ),

встановив:

Адвокатка Якубовська П.А. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву, за якою просила встановити факт виконання заочного рішення Святошинського районого суду м. Києва від 16.09.2010 року у справі №2-1087-1/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (змінила прізвище на ОСОБА_3 ) на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» заборгованості за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із заяви та долучених до неї документів вбачається, що рішення Святошинського районого суду м. Києва від 16.09.2010 року у справі №2-1087-1/10 звернуте до примусового виконання до органів ДВС України.

Тому, факт виконання цього рішення має підтверджуватися відповідним рішеннями державного виконавця, ухваленими в порядку та на підставі відповідних норм Закону України «Про виконавче провадження».

Такі рішення, як це наведено заявницею і знаходять підтвердження перепискою з органами ДВС, ухвалено виконавцями.

Отже, запитуваний факт встановлюється і посвідчується не в судовому порядку, а відтак у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити, відповідно і на підставі ст. 186 ч.1 п.1 ЦПК України, як такій що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, вважаю за необхідне звернути увагу заявниці, що питання про зняття (скасування) заходів забезпечення виконавчого провадження (арешти майна, обмеження щодо особи боржника, тощо), які з огляду на заяву і стали підставою для цього звернення, вирішується органими ДВС в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», або в судовому порядку, шляхом подання скарги на дії (бездіяльність) виконавця (Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судового рішення»), або за наявності до того підстав шляхом заявлення позову про скасування обтяжень (обмежень) в загальному порядку. І в першому і в другому випадку до участі у справі має бути залучений стягувач (в першому як стягувач, в другому - в статусі відповідача).

Тому, керуючись ст.ст. 186, 259, 260, 315 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявниці, що порушені нею питання можуть бути вирішені шляхом подання до суду скарг на дії (бездіяльність) органів ДВС в порядку в порядку Розділу VII ЦПК України, або шляхом заявлення позову про усунення перешкод у праві власності на майно в загальному порядку, з урахуванням правил підсудності.

Копію ухвали, разом з матеріалами заяви, надіслати заявникові в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України, копію заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сенько М.Ф.