Справа № 537/837/20
Провадження № 2/536/9/23
15 серпня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16 грудня 2005 року, який було розірвано 18 лютого 2020 року.
В 2015 році вони, за спільні кошти придбали за договором купівлі-продажу земельну ділянку площею 0, 0404 га, цільове призначення: для ведення садівництва та земельну ділянку площею 0, 0506 га, цільове призначення: для ведення садівництва в селі Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області.
Після розірвання шлюбу вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна.
Вважає, що оскільки спірне майно набуте ним з відповідачкою в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тобто є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і частки їх є рівними та становлять по ч. за кожним.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Сімонян Е.Р. надав суду заяву, де просив розглянути справу у його та позивача відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, причини неявки не повідомила.
В наданому суду в підготовче засідання відзиві, позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись, що спірні земельні ділянки (дачна ділянка) куплені за гроші її батька, який до теперішнього часу ними користується, обробляє та доглядає за садом. Позивач нічим не займається, не допомагає, посилаючись, що це його не цікавить і гроші повертати він не буде.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного права, пов`язані з визнанням майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, тому керується нормами Сімейного Кодексу України.
Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 63 СК України).
Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У відповідності до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Установлено, що сторони уклали шлюб 16 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 765, який розірвано згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 30 березня 2020 року.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідачка ОСОБА_2 доказів в підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень у відзиві на позов суду не надала.
В силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому, враховуючи, що позиція відповідачки не ґрунтується на законі, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, суд її відхиляє.
Керуючись ст. 13, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяС. М. Клименко