Справа № 308/450/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Савинець В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Калинич Оксани Іллівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2023 року (у складі судді Крегул М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та зобов`язання учинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у січні 2022 р.

Просила зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» (надалі - Банк) відновити залишок коштів на картковому рахунку картки Універсальна № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в Банку та додатковим рахункам договору № SAMDMWFC8 від 04.03.2019 до стану 48000 грн., а саме у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 11.11.2021 р. щодо зняття суми коштів у сумі 47400 грн., із урахуванням нарахованих по відсотках, пені, щомісячних платежах, та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 11.11.2021 р., після яких карту ОСОБА_1 було заблоковано. Стягнути з відповідача судовий збір та витрати за надання послуг адвоката згідно договору.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 04.03.2019 р. між нею і відповідачем укладені договірні відносини та вона отримала платіжну кредитну карту «Універсальна». На цій карті Банком був розрахований кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. та в подальшому збільшено на 48 000 грн., що наданий Банком для потреб клієнта.

11 листопада 2021 р. позивачу зателефонували з мобільного номеру НОМЕР_4 на її номер НОМЕР_5 мобільного телефону, представившись працівником Банку, та запитав, чи надійшли їй кошти. Не вагаючись та знаючи, що позивачем було надано номер картки її племінниці для зарахування коштів від продажу товару, позивачем через «Приват 24» перевірено щодо зарахування коштів, та сказано, що не надійшли та після чого працівник Банку попросив перезавантажити телефон.

Після перезавантаження телефону позивач побачила через «Приват 24» про здійсненні покупки в м. Києві на суму 700 грн., 1500 грн., 3000 грн., 5000 грн., 7000 грн., 15000 грн., 10 000 грн., 5000 грн., 200 грн., що в сукупності складає 47400 грн. По виписці карткового рахунку відсутня інформація де здійсненні покупки і станом на сьогодні їх немає. Із чого, на думку позивача, видно, що Банк причетний до незаконного списання коштів із рахунку та самостійно видалив відмітки, де здійснювалась покупка.

Зрозумівши, що невідома особа шахрайським шляхом здійснює операції на її банківському рахунку для заволодіння її грошовими коштами, вона зателефонувала на гарячу лінію Банку для блокування її банківських карток і повідомила співробітників Банку про шахрайські дії стосовно її банківських рахунків.

11.11.2021 р. позивач звернулася до відділу поліції із заявою про вчинення невідомою особою шахрайських дій стосовно її банківських рахунків, про що внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001386 та слідчим визнано її потерпілою у кримінальному провадженні.

Не зважаючи на повідомлення нею Банку про незаконне списання коштів із кредитної картки, що призвело до втрати кредитних коштів, відповідач продовжує нараховувати обов`язкові платежі та відсотки. Станом на день подання позовної заяви Банк нарахував відсотків 2668, 65 грн., які, на думку позивача, самостійно і списав із картки.

Зазначає, що умови договору про обслуговування карткового рахунку вона не порушувала, карту «Універсальна», договір № SAMDMWFC8, та їхні реквізити третім особам не передавала та не повідомляла свій ПІН-код і CVV2 код. Також не надавала розпорядження щодо списання грошових коштів з її рахунків (не отримувала смс-повідомлень з кодом підтвердження), не передавала свою SIM-карту третім особам, одразу при виявленні правопорушення нею було здійснено неодноразове звернення про незаконне списання невідомими особами грошових коштів до Банку як у письмовій так і в усній формі. Позивачем невідкладно було написано заяву до правоохоронних органів про факт вчинення невідомою особою протиправних дій стосовно її карткового рахунку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2023 р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Банком не надано жодної відповіді, доказів на підтвердження вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а тому відмова Банку у відновленні залишку кредитних коштів на її особистому рахунку та зупинення нарахування відсотків та інших штрафних санкцій на кошти, які були списані з її рахунку є неправомірною.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Банк просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Заперечення зводяться до необґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із безпідставності та необґрунтованості позовних вимог.

При цьому встановив, що позивач є клієнтом відповідача, користується послугами та розпоряджається коштами по платіжній картці «Універсальна». Позивачеві відкритий банківський рахунок № НОМЕР_6 , надано картку із встановленням кредитного ліміту в сумі 50 000 грн., ознайомлено з умовами та правилами користування такими, а також тарифами банку, що також підтверджується долученим до матеріалів справи Паспортом споживчого кредитування від 04 березня 2019 р.

За зверненням позивача Банком видано картку «Універсальна» зі встановленим на ній кредитним лімітом 1000 грн.

Згідно з долученою довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт неодноразово змінювався - збільшувався, востаннє 22.02.2022 р. до 48000 грн.

Позивач не заявляла жодних вимог про визнання неправомірними дій банку по збільшенню кредитного ліміту.

Також судом встановлено, що з рахунку «Універсальна», який належить позивачеві, 11.11.2021 р., у період часу з 15:39 по 15:48, були здійснені вісім інтернет платежів (термінал І3000768, мерчант АТ «АЙБОКС БАНК») на загальну суму 47200 грн. та один інтернет платіж (термінал ESHP0037, мерчант АБ «УКРГАЗБАНК») на суму 200 грн.

У судовому засіданні було відтворено аудіофайл дзвінка (розмови) працівника служби підтримки Банку з ОСОБА_1 з якого слідує, що остання розповідає про те, як їй із номера мобільного зв`язку НОМЕР_4 зателефонувала невідома особа, яка представилася працівником Банку, та запитала про надходження коштів, а ОСОБА_1 за вказівкою цієї особи щось натискала на своєму телефоні та після перезавантаження свого телефону, про що їй було сказано невідомою особою, вона помітила списання коштів з її рахунку. Працівник служби підтримки Банку прийняла дзвінок і вислухала ОСОБА_1 , перевірила номер мобільного зв`язку, про який повідомила позивач і вказала, що такий номер мобільного зв`язку не належить працівникам Банку. Також працівник Банку порадила ОСОБА_1 звернутися до відділення банку про перевипуск карткового рахунку, а також до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. Після цього розмова була припинена.

Органом досудового розслідування Сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12.11.2021 р. внесені до ЄРДР за № 0001386, за ч.1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_1 від 11.11.2021 р. про вчинення злочину за даним фактом.

Разом із цим, як встановлено службовою перевіркою, указані в позовній заяві платежі були здійснені при введенні повного номеру картки, її терміну дії та правильного введення CVV2 коду, що свідчить про компрометацію даних картки клієнтом або здійснення даних операцій самим клієнтом. Згідно з даними вибірки (MOBKER) в акаунт Прват-24 ОСОБА_1 ( НОМЕР_7 ) проводить вхід 11.11.2021 р. з мобільного телефону SM-M515F Samsung з території м. Ужгород, яке притаманне аналогічним входам клієнтки ОСОБА_1 ..

Згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.1 Закону України від 05.04.2001 №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідальність позичальника є важливим чинником. Так, позичальник не буде відповідати за шахрайські дії з його карткою та матеріальну відповідальність за неналежні платіжні операції в разі дотримання таких умов: своїми діями або бездіяльністю позичальник не сприяв утраті або незаконному використанню інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції; виявивши безпідставне списання коштів, позичальник невідкладно повідомив про це в банк і правоохоронні органи.

Однак, як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 своїми діями (вчинення дій у своєму телефоні за вказівною невідомої особи, перезавантаження телефону тощо, що сама і підтверджує) сприяла незаконному використанню інформації, що дало змогу Банку ініціювати платіжні операції від імені позивача, в даному випадку, хоча і без фізичної участі позивача, але за допомогою електронної ідентифікації її як власника рахунку.

Технічно Банк не несе відповідальність за операції, що виконуються із ПІН-кодом, в додатку «Приват-24», оскільки, в такому випадку, немає технічної можливості встановити, ким саме була проведена операція, оскільки вважається, що код відомий тільки власнику картки, з його номера телефону, а значить, операцію виконував саме володілець картки.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що Банком не надано жодних доказів на підтвердження учинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, не заслуговують на увагу, оскільки у спірних правовідносинах саме позивач належними та допустимим доказами мала довести причетність Банку до шахрайських дій відносно її картки, однак нею це не було зроблено. Крім того, наразі триває досудове розслідування за заявою ОСОБА_1 стосовно несанкціонованого списання коштів із її кредитної карти. На момент перегляду справи апеляційний судом винних не встановлено.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судові рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Калинич Оксани Іллівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2023 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 12 червня 2023 р.

Судді: