УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 216/4439/17

провадження № 61-11667ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернецької Анни Іванівни, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 травня 2023 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що за оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Частина друга статті 3 та стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачають звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Апеляційний суд запропонував заявнику для усунення недоліків апеляційної скарги надіслати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, роз`яснив строк та порядок виконання вимог ухвали.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала про повернення апеляційної скарги мотивована тим, що особа, яка подала апеляційну скаргу, та її представник отримали ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху за адресою зазначеною в апеляційній скарзі. У строк, встановлений судом, вимоги вказаної ухвали суду апеляційної інстанції заявник не виконала, судовий збір за подання апеляційної скарги у визначеному розмірі не сплатила, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції, на підставі положень статей 185, 357 ЦПК України визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу заявнику.

01 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Щодо касаційного оскарження ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Апеляційний суд визнав неподаною та повернув ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року.

Постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги означає, що оскаржене судове рішення не було предметом апеляційного перегляду. Ухвала Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року, не може бути оскаржена в касаційному порядку, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на таке судове рішення.

Щодо касаційного оскарження Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що апеляційний суд у порушення норм процесуального права та без урахування правових позицій Верховного Суду та пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, постанов Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справах № 589/6044/2013, від 12 квітня 2018 року № 2-3280/1, від 18 січня 2018 року № 565/256/15-ц, від 28 березня 2018 року № 1111/3678/12 року, від 22 грудня 2021 року № 645/6694/15-ц не звернув увагу на те, що судовий збір за подання апеляційної скарги не справляється.

Крім того, заявник звільнена від сплати судового збору, оскільки у цій справі вирішено спір про захист прав споживачів.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Розміри ставок судового збору, визначені у статті 4 Закону України «Про судовий збір», залежать від характеристики об`єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (в окремих випадках - у поєднанні з характеристикою суб`єкта, який звертається до суду).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Водночас, підпунктом 9 пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на усі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Зазначений правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), якою відступила від висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, доводи касаційної скарги про звільнення заявника від сплати судового збору та посилання на висновки Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року № 12- 66гс18 відступила від висновку, викладеного у постанові від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц, і такими висновками Великої Палати Верховного Суду обґрунтовано керувався суд апеляційної інстанції, залишаючи без руху апеляційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що у справах, які пов`язані з порушенням прав споживачів, позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Отже, позивач, який звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, також звільняється від його сплати й при поданні апеляційної чи касаційної скарги якщо спір вирішено по суті.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 борг за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі 6 025,93 грн, суму інфляційних збитків в розмірі 2 279,84 грн, а також 3 % річних в розмірі 328,95 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 у цій справі є відповідачем у справі, у зв`язку з чим на неї не поширюються положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернецької Анни Іванівни,заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР».

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар