Провадження №2/447/283/23
Справа №447/780/23
У Х В А Л А

17.08.2023 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Павлів В.Р., за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

представник позивачів: ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

28.03.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

17.08.2023 у судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 заявив клопотання, відповідно до якого просить суд звернутися до компетентного суду Латвійської Республіки з дорученням про вручення відповідачці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці Латвії (паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.10.2015 управлінням у справах міграції RIGAS 2, строком до 13.10.2025), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 LV 1021, копію позовної заяви та доданих до неї дотдатків у справі №447/780/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Згідно ч. 8 ст. 130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - в порядку, встановленому ст. 502 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

У разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України (ч. 1ст. 498 ЦПК України).

У відносинах між Україною та ЛатвійськоюРеспублікою діє Договір між Україною та Латвійськоюреспублікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах від 23.05.1995 року, який набув чинності 12.07.1996 року.

У відповідності до ст.1 вказаного Договору, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Це відноситься також і до юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з Договірних Сторін.

Громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно звертатись до судів, прокуратури, установ нотаріату (які надалі іменуються "установи юстиції") та до інших установ другої Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні (в тому числі трудові, житлові), сімейні та кримінальні справи, можуть виступати в них, порушувати клопотання, подавати позови та здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, як і власні громадяни.

Згідно ст. 2 вказаного Договору, установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах відповідно до положень даного Договору. Установи юстиції надають правову допомогу й іншим установам, до компетенції яких відносяться справи, вказані в пункті 1 цієї статті.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.1.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 року за № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно зі ст. 2 Конвенції Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

Відповідно до ст. 3 цієї Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, така конвенція застосовується у відносинах України з Аргентиною, Білорусією, Бельгією, Болгарією, Канадою, Китаєм, Кіпром, Чехією, Данією, Єгиптом, Естонією, Фінляндією, Францією, Німеччиною, Грецією, Угорщиною, Ірландією, Ізраїлем, Італією, Японією, Латвією, Литвою, Люксембургом, Мексикою, Нідерландами, Норвегією, Польщею, Португалією, Кореєю, Румунією, Росією, Словаччинною, Словенією, Іспанією, Шрі-Ланкою, Швецією, Швейцарією, Туреччинною, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуелою, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейтом, Малаві, Пакистаном, Сан-Марино і Сейшели; держави підписали цю Конвенцію, бажаючи створити відповідні засоби, для того, щоб судові або несудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги шляхом спрощення та прискорення процедури.

Згідно ст.1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до п.6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27.06.2008 року №1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Враховуючи, що відповідачка проживає на території Латвійської Республіки, за адресою: АДРЕСА_1 LV 1021, не має можливості приймати участь у судовому засіданні, є необхідність вручення відповідачці документів, а також направлення судом України доручення для виконання за кордоном, з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном в порядку передбаченому Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008р. № 1092/5/54.

Таким чином, з метою забезпечення та реалізації процесуальних прав відповідачки, закріплених у ст.ст.43, 49, 83, 84 ЦПК України, суд вважає необхідним доручити компетентному органу Латвійської Республіки вручити ОСОБА_3 копію позовної заяви з доданими документами і ухвалу про відкриття провадження у справі, повідомлення про місце, дату та час проведення судового засідання, та вчинити певні процесуальні дії щодо нього, зокрема допитати по суті позовних вимог або відібрати письмові пояснення, докази, які він бажає подати на власний розсуд.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасників справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для виконання таких дій знадобиться тривалий проміжок часу, що може вплинути на такі завдання та основні засади цивільного судочинства як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ і розумність строків розгляду справи судом, у звязку з чим суд вважає за необхідне провадження у цій справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на судове дорученням про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись Договором між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах від 23.05.1995 року, ратифікований Україною 22.11.1995 року, ст. ст. 12, 13, 43, 81, 189, 196-200, 223, 252, 253, 258, 260, 261, 353, 498, 499 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Звернутися до компетентного органу Латвійської Республіки із судовим дорученням в порядку, встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Доручити компетентному органу Латвійської Республіки:

1. Вручити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці Латвії (паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.10.2015 управлінням у справах міграції RIGAS 2, строком до 13.10.2025), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 LV 1021, копію ухвали про відкриття провадження від 30.03.2023, копію позовної заяви та доданих до неї дотдатків у справі №447/780/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Доручити компетентному суду Латвійської Республіки у встановленому чинним законодавством порядку виконати процесуальні дії та зокрема допитати відповідачку ОСОБА_3 з наступних питань: зокрема:

1) Чи визнає відповідачка обставини позовної заяви, повідомлені позивачами? Повністю або частково, в якій частині?

2) Якщо не визнає, то якими доказами може спростувати повідомлені позивачами обставини?

3) Які інші фактичні обставини, що можуть мати значення для вирішення спору, може повідомити відповідачка? Чи бажає надати суду докази по справі?

4) Чи бажає бути присутнім при розгляді справи та чи не заперечує проти розгляду справи у її відсутності? Якщо відповідачка бажає бути присутньо при розгляді справи, то на які засоби зв`язку (факс, телефон, офіційна електронна пошта тощо) їй може бути надіслано судову повістку про виклик в суд?

Запропонувати відповідачці ОСОБА_3 подати письмовий відзив на позовну заяву з викладенням заперечення (за наявності) проти позову із посиланням на відповідні докази та роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Протокол допиту відповідачки та підтвердження про вручення документів, заперечення (відзив) на позовну заяву, заяву (якщо вона бажає, щоб справу розглядали без її участі) направити до Миколаївського районного суду Львівської області області.

У разі неможливості виконання вказаного доручення, про причини, які перешкоджали його виконанню, повідомити Миколаївський районний суд Львівської області.

Провадження у цивільній справі №447/780/23 зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на судове дорученням про надання правової допомоги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя Павлів В. Р.