Провадження 2/712/153/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - П`ятун Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу запозовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та просить встановити факт батьківства між донькою та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги обґрунтовує тим, що з 2005 року перебувала у близьких стосунках з ОСОБА_6 , вони разом відпочивали, проводили час. У 2008 році позивачка завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила доньку - ОСОБА_7 , на народженні якої наполягав ОСОБА_6 . Оскільки у шлюбі з ОСОБА_6 позивачка не перебувала, відомості про батька у актовому записі про народження дитини записані відповідно до ст.135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Відповідачами по справі є його донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 .

Від самого дня народження ОСОБА_8 - ОСОБА_6 визнавав себе її батьком, бажав її народження, спілкувався із нею, вважав її своєю дитиною, піклувався про неї, забезпечував фінансово, приймав участь у її вихованні, разом святкував дні народження.

У 2011 році запропонував, щоб хрещеним ОСОБА_7 був його син - ОСОБА_3 , коли донька почала відвідувати школу, ОСОБА_6 відвідував школу як її батько.

Зазначила, що у 2018 році позивачка виїхала проживати до Республіки Кіпр. Весь час ОСОБА_6 допомогав позивачці та її донці фінансово. Кошти надавав готівкою та передав для користування свою банківську карту АТ КБ «Приватбанк», яка по даний час перебуває у позивачки. Коли позивачка виїхала до Республіки Кіпр, півроку донька проживала з батьком ОСОБА_6 . З літа 2018 року дитина проживає у Республіці Кіпр. ОСОБА_6 приїздив до позивачки та її доньки. Крім того, ОСОБА_6 без позивачки з донькою виїзджав на відпочинок до Туреччини, в Словенію, в Єгипет, на Кіпр, а позивачка надавала для цього письмові дозволи.

У 2021 році донька гостювала у батька ОСОБА_6 та проживала у його будинку в АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 повинен був прилетіти до позивачки з донькою на Кіпр 01.09.2021 року, але вони разом захворіли на коронавірус. Донька після одужання поїхала до ОСОБА_9 , а згодом відповідачі повідомили про тяжку хворобу батька та позивачка з донькою приїхали до м.Черкаси.

Факт визнання ОСОБА_6 свого батьківства відносно доньки ОСОБА_2 підтверджується фотографіями та їншими доказами в матеріалах справи. Встановлення батьківства необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 , так як діти померлого є спадкоємцями першої черги.

Просила встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.10.2021 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Атамась І.М скерувала до суду відзив на позовну заяву. Заперечувала проти задоволення позову, оскільки за життя батько не визнавав своє батьківство відносно доньки позивача. Жодних заяв до компетентних органів не було подано, як при народженні дівчинки, так і після смерті його дружини - ОСОБА_10 . Батько відповідачки ОСОБА_6 дійсно знав та спілкувався з позивачкою та мав гарні стосунки з її донькою, але це не свідчить про те, що він був біологічним батьком ОСОБА_8 та визнавав своє батьківство. Сам по собі факт надання фінансової допомоги беззаперечно не свідчить про те, що ОСОБА_6 являвся її батьком, оскільки за складом характеру ОСОБА_6 мав дружні стосунки з жінками та багатьом з них допомагав фінансово, в тому числі допомогав їх дітям. ОСОБА_6 не проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю, спільне господарство не вели, не мали спільного побуту та коштів. Разом дитину не утримували, не виховували. Обов`язки батька, передбачені Сімейним кодексом України ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 не виконував. З огляду на зазначене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Погасій С.М. скерували до суду відзив на позовну заяву. Заперечували проти задоволення позову, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказували, що позивачем не надано доказів спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю та спільного виховання дитини ОСОБА_8 . Відповідач ОСОБА_3 не заперечує, що був знайомий з позивачкою та її донькою ОСОБА_11 та є її хрещеним батьком. Проте за інформацією, відомою відповідачу, ОСОБА_6 за життя не визнавав себе батьком доньки позивача. Сам лише факт проведення спільного часу з позивачем та її донькою, надання фінансової допомоги не свідчить про батьківство ОСОБА_6 відносно дитини ОСОБА_8 . За таких обставин, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.12.2021 в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів до справи залучено ОСОБА_5 .

28 січня 2022 року ухвалою суду призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. На вирішення експерта поставлено питання: 1.Чи є біологічна спорідненість між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ? 2. Якщо так то чи може бути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 ? Проведення вказаної експертизи доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м.Дніпро, площа Соборна, 14), до експертної установи направлено матеріали справи разом із зразками тканин померлого ОСОБА_6 .

До суду надійшов висновок КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1419 від 30.09.2022, відповідно до якого генотип ОСОБА_6 в його гістологічних препаратах не встановлений та провести молекулярно- генетичний порівняльний аналізі вирішити питання про спорідненість померлого з дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявилось неможливим. Ухвалою суду від 11 листопада 2022 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хоміка С.Г. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства - судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: 1.Чи є біологічна спорідненість між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? 2.Чи є біологічна спорідненість по чоловічій лінії між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

До суду надійшло повідомлення зав.відділенням Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи О.Юрченко №100-34/110 від 27.01.2023, відповідно до якого вирішити питання біологічної спорідненості по-батьку між ймовірними сестрою та братом, сестрою та сестрою неможливо у зв`язку з відсутністю методик.

У зв`язку із надходженням такого повідомлення експертної установи від сторони позивача на адресу суду надійшло клопотання про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа ОСОБА_6 , який є ймовірним батьком ОСОБА_2 , оскільки іншого способу доведення батьківства неповнолітньої доньки ОСОБА_2 не існує. Біологічні зразки ОСОБА_6 необхідні для проведення вказаної експертизи. На вирішення експерта поставити питання: чи являється ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним батьком ОСОБА_2 ?

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хоміка С.Г. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа.

20 квітня 2023 року ухвалою суду підготовче судове засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні адвокат позивачки ОСОБА_1 - Хомік С.Г. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Погасій С.М. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Атамась І.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - адвокат Шарая Л.О. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. Вказувала, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 визнанавав своє батьківство відносно ОСОБА_2 . Саме по собі спілкування з ОСОБА_7 , не може свідчити про його батьківство.

Представник органу опіки та піклування а особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради Яковлєв А.О. в судове засідання не з`явився, скерував клопотання, яким просив розглядати справу без його участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Під час розгляду справи по суті, були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні зазначила, що є сусідкою матері ОСОБА_8 - ОСОБА_13 , за місцем її проживання у АДРЕСА_2 . Вона бачила автомобіль ОСОБА_6 неодноразово за місцем проживання ОСОБА_14 . Його вона знала, оскільки він дружив з директором ринка «Криваліївський», де вона працювала. Згодом, ОСОБА_14 завагітніла, ОСОБА_6 дуже радів цьому, казав сусідам ОСОБА_14 , що буде поповнення та дівчинку назве « ОСОБА_15 ». Після народження, вона неодноразово бачила його на базарі, разом із дитиною, він купував їй речі, хвастався, що це його донька. Сусідам купив шампанського за народження доньки, допомогав родині ОСОБА_14 : робив ремонт, ставив забор тощо. На момент народження ОСОБА_16 в будинку по АДРЕСА_2 ще також проживала мати ОСОБА_14 . ОСОБА_17 , ОСОБА_6 називав «доця». Зазначені події відбувалися орієнтовно років 13-14 назад. Іншіх чоловіків або цивільних шлюбів у матері ОСОБА_16 на той період не було, згодом ОСОБА_14 уїхала жити в інше місце.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні зазначила, вона знайома ОСОБА_6 , оскільки він дружив з її батьком. За фахом вона є лікарем -стоматологом, тож ОСОБА_6 регулярно, кожного літа приводив ОСОБА_19 на огляд до неї. Він приводив її як свою дитину, хотів би, що ОСОБА_20 та свідок спілкувались, як подруги. Іноді вони разом йшли до кафетерію випити кави. ОСОБА_21 наголошував, що його донька ОСОБА_20 є сенсом його життя та тепер він має жити понад 100 років. Старші діти не дуже спілкувались з ОСОБА_15 , оскільки мали своє життя. ОСОБА_14, мати ОСОБА_16 на певний період від`їхала до іншого міста, в цей час, в період її відсутності, ОСОБА_20 жила разом із ОСОБА_6 , в його будинку в АДРЕСА_8, з його родиною. Згодом, вона поїхала навчатися на ОСОБА_22 . За життя, ОСОБА_6 збирався внести зміни в актовий запис щодо свого батьківства, але у зв`язку із навчанням дитини за кордоном все залишилось як є.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила, що її дитина навчалася в паралельному класі із ОСОБА_11 у школі №20 м.Черкаси. Це була початкова школа, за ОСОБА_7 до школи приходила мама - ОСОБА_14 , але частіше бачила її батька - ОСОБА_6 . Після 3-го класу ОСОБА_7 уїхала та після 2019 року, вона більше її не бачила.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_6 понад 50 років. ОСОБА_6 розповідав, що дуже хотів цю дитину. З її матір`ю він спільно не проживав. Коли дівчинка народилася, хотів забрати її до себе. Він жив разом із своєю дружиною ОСОБА_25 . Згодом добудував будинок біля ринку в м-не «Зелений» в ОСОБА_26 та забрав дитину до себе, вони жили разом біля року, ОСОБА_25 також опікувалась дівчинкою, навчала, разом відпочивали. Потім дівчинка поїхала навчатися до ОСОБА_9 , він їй віддав свою банківську картку на витрати. Коли ОСОБА_20 приїздила до нього, жила в нього, в будинку. Потім перед її від`їздом вони разом захворіли на короновірус. Потім ОСОБА_6 помер, ОСОБА_7 була на його похоронах. За життя, ОСОБА_6 збирався внести зміни в актовий запис щодо свого батьківства тільки за умови, що мати- ОСОБА_14 відмовилась би від прав на неї.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона працювала з ОСОБА_6 на ринку біля 15 років. Орендувала в нього приміщення. Бачила ОСОБА_14 -маму ОСОБА_7 з ОСОБА_28 вагітну, він казав, що народиться донька. Він дуже хотів, щоб його доньки старша та молодша дружили. ОСОБА_7 називала його батьком, він забезпечував її, возив на відпочинок, вона певний період жила в нього в будинку, який знаходився біля ринку. Одного разу спільно відпочивали на дачі біля води, були діти, серед них була і ОСОБА_20 . Їй орієнтовно тоді було років 8. Потім дівчинка поїхала навчатися до ОСОБА_9 , де по теперішній час живе з матір`ю - Аурікою.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 30 січня 2018 року (повторно) Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. У свідоцтві про народження батьками дитини вказані: батько - ОСОБА_29 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 30 січня 2018 року відповідно до частини першої статті 135 СК України батьком дитини вказаний - ОСОБА_29 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 звернулася донька спадкодавця - ОСОБА_4 .

Також із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_6 05 жовтня 2021 року звернулась ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 .

За змістом довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 24.09.2021 року станом на 19.09.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 був зареєстрований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказує позивачка у позовні заяві, з літа 2018 року дитина - ОСОБА_2 проживає з нею в Республіці Кіпр.

Суд зазначає, що визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно з частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого

2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20).

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), такі після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого

2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги

в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61-11709св19).

Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Як вже було зазначено, ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хоміка С.Г. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа ОСОБА_6 .

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не проживали та не вели спільного господарства, не мали прав та обов`язків притаманних подружжю у період народження ОСОБА_2 станом на червень 2009 року.

Разом із тим, з показів свідків та матеріалів справи вбачається систематичне спілкування між померлим ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_1 як під час вагітності, так і після народження ОСОБА_2 , про що свідчить, зокрема, документ про хрещення від 16.02.2011 року, відповідно до якого хрещеним батьком ОСОБА_30 є ОСОБА_3 (відповідач), що ОСОБА_3 особисто підтверджено в судовому засіданні.

Спільне виховання дитини в даному випадку проявлялось в тому, що ОСОБА_6 постійно спілкувався з дитиною та проявляв батьківську турботу щодо неї.

В даному випадку має місце утримання ОСОБА_8 з боку ОСОБА_6 , оскільки ним систематично надавалася допомога в утриманні дитини, незалежно від розміру допомоги. Так, відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу суду від 02.03.2023 року надана інформація про те, що картка клієнта ОСОБА_6 за період з 08.01.2020 року по 20.09.2021 року має багато витратних операцій, де вказана країна - Кіпр.

Матеріали справи містять нотаріальні заяви матері ОСОБА_31 про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон з червня по вересень 2021 року та з серпня по листопад 2021 року на відпочинок у супроводі ОСОБА_6 , та після цього забезпечення її повернення в Україну.

Факт періодичного проживання дитини ОСОБА_8 у будинку, в якому також фактично проживав ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що також вказували свідки, підтверджено, зокрема - випискою з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 від 30.08.2021 року.

Також, суд при оцінці доказів в сукупності, бере до уваги копії фотокарток в матеріалах справи, листування ОСОБА_7 за допомогою месенджерів та враховуючи пояснення свідків щодо того, що вони бачили ОСОБА_6 з донькою ОСОБА_11 разом, вона проживала у його будинку в АДРЕСА_8 біля ринку, про їх сумісне проживання у нього разом із його родиною, приходить до висновку, що стороною позивача доведено факт піклування та утримання померлим ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі підтверджено те, що дівчинка періодично проживала у будинку ОСОБА_6 , він сплачував за її навчання та фактично фінансував проживання за кордоном, що виходить за межі простого спілкування з дитиною внаслідок дружніх стосунків з її матір`ю. Зазначене свідчить саме про піклування про дитину, оскільки померлий вважав її своєю донькою, що узгоджується з доказами, які містяться в матеріалах справи.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження позову, а тому суд вважає, що є всі підстави для його задоволення та внесення зміни до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 81, 141, 258 - 259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Дубно Рівненської області, є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження №666 від 24 червня 2009 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05.06.2023 р.

Головуючий: Т.Є. Троян

Учасникисправи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місцепроживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач 2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, 18001, м. Черкаси, вул.Благовісна, 170.

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 .