Справа №760/678/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини -

встановив:

У грудні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, у якому просила:

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 у розмірі 4590, 05 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 28.12.2021 року, на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років;

- стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 , яка з 2021 року навчається у Бердичівському медичному фаховому коледжі Житомирської обласної ради.

Шлюб між сторонами розірвано у 2013 році, донька знаходиться на повному утриманні позивача.

При визначенні розміру аліментів позивач просить врахувати, що ОСОБА_4 має низку хронічних захворювань, що значно впливає на вартість харчування, придбання спеціального взуття тощо. Також з метою поглибленого вивчення, вдосконалення та розширення професійних знань донька періодично проходить відповідні курси на платній основі.

У зв`язку з тим, що донька сторін матеріально не забезпечена та потребує допомоги у зв`язку з навчанням та до досягнення 23-річного віку, позивачка змушена звернутися до суду позовними вимогами про стягнення аліментів.

Крім того, у зв`язку з системними скаргами на біль в суглобах та проведенням відповідних лікарських заходів (блокада) ОСОБА_4 за рекомендацією лікарів пройшла ряд діагностичних досліджень та оглядів: МРТ лівого колінного суглобу вартістю 1300,00 грн.; огляд в Інституті травматології та ортопедії, придбання лікарського засобу «Немісіл» на суму 605,50 грн.; придбання індивідуальних устілок - 1824,00 грн.; купівля препаратів для 5 параартикулярних блокад в ділянку лівого колінного суглоба на суму 1303, 60 грн.; лабораторні дослідження за рекомендацією лікаря-гастроентеролога вартістю 561,00 грн.; купівля лікарського засобу «Урхосол» на суму 449,90 грн.; контрольне МРТ вартістю 1500,00 грн.; купівля препаратів для 5 параартикулярних блокад в ділянку лівого колінного суглоба на суму 1390,40 грн.; купівля лікарського засобу на суму 246,70 грн.

Загальний розмір додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими потребами ОСОБА_6 становить 9181,10 грн., тобто до стягнення з відповідача підлягає половина від цієї суми - 4590,05 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.01.2022 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 24.01.2022 р., відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

07.07.2022 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги просив задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 28.12.2021 року, на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В іншій частині позовних вимог просив відмовити та зменшити розмір понесених позивачкою витрат на правничу допомогу до 3000, 00 грн.

Відповідач вказав, що донька навчається за рахунок регіонального замовлення та отримує стипендію у розмірі 1300, 00 грн., а отже має власний дохід. ОСОБА_2 , у свою чергу, є військовим пенсіонером, дохід якого складається лише з пенсії розміром 9583, 96 грн. Також, відповідач має на утриманні матір похилого віку, створив нову родину, яку теж має забезпечувати. Власного житла не має, а тому витрачає гроші на оренду та комунальні платежі. Крім того, має низку хронічних захворювань. Враховуючи, що аліменти на утримання повнолітніх дітей батьки сплачують якщо вони можуть таку допомогу надавати, відповідач просить визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу).

Зазначив, що проходження професійних курсів та харчування не є лікуванням і не викликано об`єктивними потребами, а відбувається виключно з ініціативи позивача, при цьому які витрати не є додатковими, а повністю покриваються аліментними платежами. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази витрат на харчування при наявності хронічних захворювань та в чому саме воно є триваючим (тяжка хвороба або каліцтво).

В частині позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат вказав, що в матеріалах справи відсутні документи, що саме позивачка а не інша особа понесла заявлені витрати. Крім того, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/18299/21 вже стягувалися з відповідача кошти за МРТ лівого колінного суглобу у розмірі 579, 85 грн.

Виготовлення індивідуальних устілок у взуття не є лікуванням і не викликано об`єктивними потребами, такі витрати не є додатковими, а повністю покриваються аліментами.

Вважає, що у випадках коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №08.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого 07.03.2020 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », актовий запис №51.

Згідно довідки №9949 від 26.10.2021 року та довідки №82 від 25.04.2022 року ОСОБА_4 навчається в Бердичівському медичному фаховому коледжі Житомирської обласної ради з 01.09.2021 р. по 05.07.2023 р., ІІІ курс, 31-ф, відділення «Лікувальна справа», денна форма навчання, за рахунок регіонального замовлення.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, що передбачено ст. 200 СК України.

Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує, що ОСОБА_4 навчається у навчальному закладі на денній формі навчання за регіональним замовленням, не працює.

ОСОБА_2 є ветераном військової служби, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 10.07.2008 року.

Згідно довідки про доходи №446418, виданої 28.06.2022 року ГУ ПФУ в м. Києві, ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року складає 55633, 30 грн.

ОСОБА_8 , 1948 р.н. є пенсіонеркою за віком з січня 2004 року довічно, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 17.03.2004 року Бердичівським міським управлінням ПФ України.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що надання батьком матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не є його обов`язком, така допомога можлива лише за наявності у відповідача спроможності надавати таку матеріальну допомогу. Тобто, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме в розмірі 1/4 частини його заробітку, а також доказів, що утримання доньки потребує саме таких витрат.

При визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9 ст. 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, із врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить висновку про часткове задоволення позову в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

При цьому, суд вважає на необхідне зазначити наступне.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму ВС України 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, щодо передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 26 вересня 2018 року по справі № 569/6838/15-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, позивач послалась на системні скарги доньки на біль в суглобах та необхідність проведення у зв`язку з цим лікарських заходів (блокада).

Так, на підставі направлення ОСОБА_4 пройшла МРТ колінного суглобу вартістю 1300, 00 грн., що підтверджено квитанцією на видачу медичної інформації №СМВЕ від 20.05.2021 року.

Згідно дослідження МРТ в динаміці від 20.05.2021 року у ОСОБА_4 спостерігаються МР-ознаки структурних змін заднього рогу медіального меніска, хондромаляції наколінка І ст., помірного синові ту лівого колінного суглоба.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 26.05.2021 року у ОСОБА_4 спостерігається розрив медіального меніска лівого колінного суглоба. Рекомендовано оперативне лікування в плановому порядку, НПЗП Німесил, індивідуальні ортопедичні устілки.

Згідно чеку №77349 від 27.05.2021 року за німесил сплачено 295, 50 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру серії 12АААМ №680220 від 26.05.2021 року за консультацію, мед послуги ОСОБА_4 сплачено 310, 00 грн.

Згідно фіскального чеку від 01.06.2021 року вартість індивідуальних устілок згідно замовлення №АЛТ-000477 від 01.06.2021 року складає 1824, 00 грн.

Згідно чеку №310801 від 09.06.2021 року та чеку №13633 від 11.06.2021 за ліки коензим, траумель та хеель сплачено 1303, 60 грн.

Згідно рахунку № НОМЕР_5 від 23.06.2021 року ОСОБА_4 за дослідження на підставі направлення гастроентеролога сплачено 561, 00 грн.

Згідно фіскального чеку від 30.08.2021 року за ліки урсохол на підставі направлення гастроентеролога сплачено 449, 90 грн.

На підставі направлення ОСОБА_4 пройшла МРТ колінного суглобу вартістю 1500, 00 грн., що підтверджено чеком №2236826 від 19.11.2021 року.

Згідно чеків №104756 від 22.11.2021 року, №85696 від 22.11.2021 року, №106119 від 29.11.2021 року, №105727 від 27.11.2021 року та фіскального чеку від 22.11.2021 року, за ліки коензим, траумель та хеель сплачено 1390, 40 грн.

Згідно фіскального чеку від 29.11.2021 року за ліки домрид на підставі направлення гастроентеролога сплачено 122, 70 грн.

Згідно фіскального чеку від 29.11.2021 року за вітамін Д3 на підставі направлення гастроентеролога сплачено 124, 00 грн.

З матеріалів справи встановлюється, що витрати на лікування доньки ОСОБА_5 позивачка понесла у період з травня по листопад 2021 року, тобто до повноліття дитини. Вказані витрати на загальну суму 9181, 10 грн. понесені за рекомендацією лікарів та були дійсними і необхідними для підтримання здоров`я дівчинки, а тому ці витрати у розумінні статті 185 СК України є додатковими.

Враховуючи наведене, зважаючи на особливі обставини, за яких донька сторін потребувала лікування та відповідних витрат, самостійно їх нести позивач не може, беручи до уваги матеріальний стан позивача, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів у суду про неможливість відповідача відшкодувати частину понесених витрат на утримання дитини та беручи до уваги положення ст. 185 СК України, з аналізу якої встановлюється, що утримання та забезпечення всебічного розвитку дитини є прямим та беззаперечним обов`язком обох батьків, а також те, що зазначені позивачем витрати у розмірі 9181, 10 грн. понесені нею і документально підтверджені, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача частини додаткових витрат на лікування доньки у розмірі 4590, 05 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в сумі 908, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 80, 84, 141, 150, 155, 182, 185, 189-192, 198-201 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 28.12.2021 року, на період навчання ОСОБА_4 до 05.07.2023 року, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908, 00 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Суддя С.І. Кушнір