Справа № 450/605/23 Провадження № 2/450/769/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, житлової кімнати, комори, кухні та житлової кімнати, загальною площею 64,6 кв. м., з яких 35,1 кв. м. житлової площі та 29,5 кв. м. допоміжної площі.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з коридору, житлової кімнати, комори, кухні та житлової кімнати, загальною площею 64,6 кв. м., з яких 35,1 кв. м. житлової площі та 29,5 кв. м. допоміжної площі. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном склавши 11.07.2006 заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла своєму племіннику ОСОБА_1 , 1961 року народження. Заповіт не змінено та не скасовано. Позивач відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки він постійно проживав разом із нею до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , він може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище спадкове майно, оскільки спадкодавиця за життя не виготовила правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок. Оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно до суду.

В судове засідання позивач не прибув, представник позивача подала заяву про розгляд цивільної справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують, просять такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, відзиву на позовну заяву не надала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10.02.2023 ухвала про відкриття провадження; 11.04.2023 заява представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача; 11.04.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 27.05.2014, актовий запис №17.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта від 14.11.2022, інвентаризаційна справа №278383 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з коридору, житлової кімнати, комори, кухні та житлової кімнати, загальною площею 64,6 кв. м., з яких 35,1 кв. м. житлової площі та 29,5 кв. м. допоміжної площі.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 172 від 14.11.2022 року виданої на підставі інвентаризаційних матеріалів станом на 29.12.2012 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» не володіє інформацією щодо реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки Щирецької селищної ради Львіського райоун Львівської області №667 від 02.12.2022 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , числився житловий будинок АДРЕСА_1 .

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном на власний розсуд, склавши 11.07.2006 заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 19, за яким ОСОБА_2 зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму племіннику ОСОБА_1 , 1961 року народження.З Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №71358519 від 03.02.2023, сформованого приватним нотаріусом Олефір Р.В. заповіт є чинним, такий не змінено і не скасовано.

Згідно довідки Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області №493 від 25.08.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 , 1961 року народження, постійно проживав із ОСОБА_3 до дня смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71358484 від 03.02.2023, сформованого приватним нотаріусом Олефір Р.В., спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_2 , не заводилася.

Таким чином позивач ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 та не заявляв відмови від неї, а тому він фактично успадкував зазначене в заповіті належне спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, житлової кімнати, комори, кухні та житлової кімнати, загальною площею 64,6 кв. м., з яких 35,1 кв. м. житлової площі та 29,5 кв. м. допоміжної площіне має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі ст. ст. 321, 392, 1216-1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, житлової кімнати, комори, кухні та житлової кімнати, загальною площею 64,6 кв. м., з яких 35,1 кв. м. житлової площі та 29,5 кв. м. допоміжної площі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, , місцезнаходження 81120, смт. Щирець, пл. Ринок, 8, Львівського району, Львівської області.

СуддяД. А. Кукса