Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1851/23 Головуючий у 1-й інст. Полонець С.М.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №295/1851/23 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Войдевич Олесі Анатоліївни на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року Акціонерне товариство «Банк «Кліринговий дім» (надалі - АТ «Банк «Кліринговий дім», Банк, Товариство) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за Заявою-Договором №25565 від 31.03.2021 у сумі 170 579,17 грн та судові витрати.

Позов Банк мотивував тим, що 31.03.2021 між сторонами було укладено Заяву-Договір №25565, за яким ОСОБА_1 отримав споживчий кредит у розмірі 115 000,00 грн зі сплатою процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. АТ «Банк «Кліринговий дім» умови договору виконало у повному обсязі, а відповідач їх не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 170 579,17 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Кліринговий Дім» заборгованість за Заявою-Договором №25565 від 31.03.2021 у розмірі 170 579,03 грн. Вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Войдевич О.А., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить таке рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за Заявою-Договором №25565 від 31.03.2021 у розмірі 94 932,00 грн та вирішити питання судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, копію ухвали про відкриття провадження не отримував.

Вважає рішення місцевого суду необґрунтованим, оскільки воно ухвалене з неповно з`ясованими обставинами справи, без проведення належного дослідження всіх доказів, що є в матеріалах справи та тих доказів та заперечень, які він не зміг надати. Суд в оскаржуваному рішенні не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи та доводів сторін, обмежився лише формальними висновками.

Вказує, що дійсно, 31.03.2021 було укладено Заяву-Договір №25565 про надання споживчого кредиту. Одночасно, було підписано паспорт споживчого кредиту та орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Йому було роз`яснено представником банку, під час укладення договору, що згідно з умовами кредитного договору банк надає - позичальнику кредит в розмірі 115 000,00 грн строком на 36 місяців для задоволення споживчих потреб, який він має повернути в строк до 31.03.2024. Банк зауважив при чому, що текст договору та інші додатки є типовими (стандартними), при чому наголосив, що оскільки він являється військовослужбовцем та учасником бойових дій, то окрім отриманого тіла кредиту в розмірі 115 000,00 грн йому нічого не потрібно оплачувати додатково, мається на увазі відсотки, комісії, штрафи тощо, оскільки під час дії особливого періоду (воєнного стану) законодавством встановлені пільги за кредитними зобов`язаннями.

В перший час ним сплачувався кредит хоч і мінливо, однак така ситуація була зумовлена сімейними обставинами. А починаючи з липня 2021 року він не вносив кошти на погашення кредиту.

Загальна сума перерахованих ним позивачу коштів за погашення отриманого в розмірі 115 000,00 грн кредиту становить 20 068,00 грн, що збігається з наданим розрахунком з боку позивача до матеріалів справи в формі таблиці. ОСОБА_1 не відмовляється від сплати залишку тіла кредиту який на його переконання має становити 94 932,00 грн (115000 грн отриманих коштів - 20 068 грн сплачених), оскільки дійсно ним отримувалися вказані кошти і він розумів та усвідомлював, що їх необхідно повертати, однак в повному обсязі заперечує щодо неправомірно нарахованих позивачем відсотків, в тому числі і комісії.

Таким чином, оскільки, заборгованість в розмірі 65 331,50 грн розрахована позивачем в позові у відсотковому значенні від загальної суми отриманого тіла кредиту (15 000,00 грн), то вбачає, що суд першої інстанції мав би звернути увагу на пільги, які встановлені в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», адже в матеріалах даної справи міститься довідка про доходи, яка підтверджує, що він є військовослужбовцем. Суд мав би взяти до уваги вказану вище довідку та, оскільки, його було взагалі позбавлено взяти участь в розгляді справи судом першої інстанції, суд під час остаточного винесення рішення зобов`язаний був перевірити ту обставину чи дійсно він являється військовослужбовцем, чи дійсно він є учасником бойових дій та чи дійсно має пільги в кредитних правовідносинах. Однак, суд поверхнево та формально розглянув справу й таким чином - неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи й як наслідок, вбачається невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи,

Зазначає, що на його адресу не було направлено ухвалу про відкриття провадження, у зв`язку з чим він був позбавлений права подати відзив на позовну заяву та надати суду пояснення.

Крім того, він являючись юридично необізнаною особою, змушений був звернутися до адвоката Войдевич О.А., з якою був укладений договір про надання правничої допомоги від 03.04.2023. Тому просить стягнути із позивача витрати на правничу допомогу.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 15.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково суд мотивував своє рішення тим, що факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.

ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість за кредитом в розмірі 105247,53 грн та за комісіями в розмірі 65331,50 грн, а разом 170579,03 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з такими висновками, мотивуючи наступним.

Судом установлено, що 31.03.2021 між ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір №25565 про надання споживчого кредиту. Банк надав позичальнику кредит в розмірі 115 000,00 грн строком на 36 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.1 Кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом складає 0,0001 відсотків річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлена у розмірі 2,99% від суми кредиту. Дата остаточного повернення кредиту - 31.03.2024.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

При здійсненні розрахунку заборгованості суд першої інстанції не врахував наступного.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 №496/3134/19: «…Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною…».

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума перерахованих ОСОБА_1 коштів за погашення кредиту становить 20 068,00 грн (а.с.5).

З огляду на викладене розрахунок має бути наступний: (115000 грн отриманих коштів - 20 068 грн сплачених = 94 932,00 грн), оскільки дійсно ним отримувалися вказані кошти і він розумів та усвідомлював, що їх необхідно повертати.

Включення у розмір заборгованості за кредитним договором 65 331.5 грн. комісії є безпідставним.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Провадження у даній цивільній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( а.с.31).

У той же час у матеріалах справи відсутні відомості про отримання відповідачем копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви із долученими до неї документами, що позбавило ОСОБА_2 у відповідності до положень 277, 278 ЦПК України подати заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а також відзив на позовну заяву. Такі доводи також містяться в апеляційній скарзі. Колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Також, в апеляційній скарзі ставиться питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Представник відповідача - адвокат Войдевич О.А. надала договір про надання правничої допомоги (а.с.64-65) п.п. 4.1 п.4 якого передбачено, що гонорар адвоката є фіксованим та складає 5000,00 грн (а.с.64 зв.). Також долучено платіжну інструкцію №@2PL918836 від 11.04.2023 на суму 5000,00 грн (а.с.62).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина перша та друга статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Встановлено, що представник ОСОБА_1 - адвокат Войдевич О,А. надавала консультацію правничої допомоги, писала апеляційну скаргу тощо.

З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, часом витраченим на їх виконання, колегія суддів дійшла висновку, що з АТ «Банк «Кліринговий дім» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а відтак відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог також підлягає ухваленню нове рішення і в частині розміру стягнутого судового збору.

Зокрема з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Кліринговий дім» підлягає стягненню за подання позовної заяви 1493,64 грн судового збору.

Крім того, у зв`язку задоволенням апеляційної скарги з АТ «Банк «Кліринговий дім» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войдевич Олесі Анатоліївни задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» заборгованість за Заявою-Договором №25565 від 31.03.2021 у розмірі 94 932,00 грн та 1493,64 грн судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» на користь ОСОБА_1 4026,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді