Справа № 161/9146/23
Провадження № 2/161/2670/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

10 серпня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача АТ КБ «Приват Банк» Савіхіної Анастасії Миколаївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

02 червня 2023 року представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Ляр Дмитро Юрійович звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 20 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10 серпня 2023 року,09:30 год.

10 липня 2023 року на електронну пошту суду від представника позивача АТ КБ «Приват Банк» Савіхіної А.М. на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки між сторонами врегульовано спір в позасудовому порядку, вказує, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06 липня 2023 року повністю сплачена. А тому, позивач просить закрити провадження в цій справі та вирішити питання про повернення судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату,час,місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 13 липня 2023 року на адресу суду надіслав відзив, в якому вказує, що 06.06.2023 року повернув на рахунок банку заборгованість за кредитним договором, однак оскільки йому не було відомо про складові цієї заборгованості,вважає, що помилково повернув банку кошти у розмірі 7064,37 грн. Також, у заяві від 13.07.2023 року просить розгляд справи проводити за його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість, а відповідач визначає докази, якими спростовується правова позиція позивача та підтверджуються заперечення проти позову.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно зумовлює, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді ідентичного спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно достатті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, що є предметом спору в цій справі, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору, у зв`язку з чим заяву представника позивача слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Окрім того, у відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Порядок повернення судового збору встановлюється законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», передбачений виключний перелік підстав, за яких сплачена сума судового збору повертається. Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи висновок суду про закриття провадження в цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, то заява представника позивача в частині вимог про повернення сплаченого судового збору підставна та підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду відповідно до платіжного доручення № PROM5BDX7K від 25 травня 2023 року сплачено судовий збір в розмірі 2684 гривень, а тому, позивачу слід повернути сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 255, 256 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача АТ КБ «Приват Банк» Савіхіної Анастасії Миколаївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» з державного бюджету судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень, сплачений відповідно до платіжного доручення № PROM5BDX7K від 25 травня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 15 серпня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк