Справа № 386/1443/22
Провадження № 6/385/24/23
У Х В А Л А

про зміну стягувача

21.08.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Венгрина М. В.

секретар судового засідання Шевченко Л. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Дебт Форс» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі № 386/1443/22 виданому на підставі рішення суду в справі за позовом ТзОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 ..

В обґрунтування вимог заяви покликався на те, що 27.03.2023 Гайворонським районним судом ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором.

З урахуванням заміни кредитора у зобов`язанні, представник заявника просив замінити сторону стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс».

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, на підставі ч. 2 ст. 247, ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає за можливе заяву ТОВ «Дебт Форс» задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а відповідно до ч. 5 цієї статті, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області в справі № 386/1443/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість станом на 05.12.2022 у розмірі 64559,67 грн за договором № 3630950 про надання споживчого кредиту від 16.08.2021 та 11481,00 судових витрат.

Звертаючись із заявою про заміну стягувача, заявником надано договір відступлення права вимоги № 09-03/23 за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кампсіс Фінанс» на суму 64559,67 грн, а також договір відступлення права вимоги № 12-05/23 за яким ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило право вимоги до боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дебт Форс».

Приймаючи до уваги, що у зобов`язанні між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 відбулася заміна кредитора, то відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе замінити сторону стягувача у виконавчому документі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості, виданому за рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2023 з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс».

На підставі викладеного,керуючись ст. 247, 260, 353, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

заяву задовольнити.

Замінити сторону стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, юридична адреса: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, літера 2А, офіс 602) у виконавчому листі № 386/1443/23 від 27.03.2023 виданому на виконання рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2023 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарга протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя: /підпис/ М. В. Венгрин

Згідно з оригіналом

Суддя Гайворонського

районного суду М. В. Венгрин