печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2120/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа і поновлення строку для пред`явлення до виконання у справі № 2-759/10 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу і поновлення строку для його пред`явлення до виконання у вказаній справі.

В обґрунтування заявник зазначив, що рішення суду у справі про стягнення боргу не виконано, оскільки оригінал виконавчого листа № 2-759/10, виданого Печерським районним судом м. Києва 02 грудня 2011 року, втрачено при поштовому пересиланні.

У судове засідання, про яке повідомлялися належним чином, сторони не з`явилися.

Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву просить задовольнити.

Заява (подання) розглядається судом в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, при цьому їх неявка не є перешкодою для вирішення питання.

Суд, вивчивши подану заяву та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «Укргазбанк» задоволено та солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто заборгованість за користування кредитом, згідно з договором № 350-Ф/06 від 25 грудня 2006 року у сумі 27 541, 00 доларів США, 867, 63 грн. пені, а також судові витрати в розмірі 1 700, 00 грн, 120, 00 грн за забезпечення розгляду справи.

02 грудня 2011 року Печерський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у справі, який був пред`явлений до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м Київ Головного територіального управління у м. Києві, для виконання.

У зв`язку з відсутністю інформації про виконавче провадження Банк звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції із запитом про хід виконавчого провадження, у відповідь на який отримав довідку № 26540/2-22 від 03 жовтня 2022 року, відповідно до якої 12 жовтня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Представник заявника вказав, що про втрату/знищення виконавчого документа АБ «УКРГАЗБАНК» дізнався лише з довідки Печерського ДВС у м. Києві від 03 жовтня 2022 року, внаслідок чого строк для його повторного пред`явлення було пропущено з поважних причин.

АБ «УКРГАЗБАНК» вважає, що наведені у заяві банку причини щодо пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа по справі № 2-759/10 до виконання, а саме те, що постанова державного виконавця Печерського ВДВСу м. Києві від 12 жовтня 2021 року про повернення виконавчого документу, що оригінал виконавчого листа який перебував на виконанні у Печерському ВДВС у м. Києві був втрачений органами виконавчої служби при пересилці/знищений разом з матеріалами виконавчого провадження, свідчать про відсутність у Стягувача об`єктивної можливості подати повторно виконавчий документ до виконання у встановлені чинним законодавством строки.

Верховний Суд у постановах від 17 вересня 2020 року у справі № 344/18277/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 13 травня 2021 року у справі № 2-2027/10, у подібних правовідносинах, вказав, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Верховний Суд у справі № 263/4331/18 (постанова від 18 листопада 2020 року) дійшов висновку, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Згідно з частиною першою, другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до положень статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як передбачено пунктом 17.4 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою, другою статті 12 вказаного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до положень статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), №36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, №2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (рішення «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року). Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, одним з аспектів права на суд є право на доступ до нього, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань. Однак таке право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із стороні.

Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що замість втраченого виконавчого листа слід видати його дублікат та поновити строк для його пред`явлення, з метою виконання судового рішення, тому керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 351, 352, 354, 355, 431, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-759/10 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2011 року у справі № 2-759/10 про солідарне стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 350-Ф/06 від 25 грудня 2006 року в сумі 27 541, 00 доларів США, 867, 63 грн заборгованості по процентах та пені, 1 700, 00 грн у відшкодування судового збору, 120, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 350-Ф/06 від 25 грудня 2006 року у розмірі 27 541, 00 дол. США та 867, 63 грн звернути стягнення на предмет застави: автомобіль HONDA ACCORD, 2006 р.в., видане МРЕВ-11 ДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 грудня 2006 року, колір сірий, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН.

Поновити Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» строк для пред`явлення виконавчого листа у справі про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк