Справа № 585/1007/22
Номер провадження 2/585/28/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в порядку загального позовного провадження справу № 585/1007/22, провадження № 2/585/28/23.

Позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа: Роменська міська рада Сумської області,

предмет позову: встановлення постійного земельного сервітуту.

Представник позивача: Менько Дмитро Дмитрович, який діє на підставі Договору про надання правничої допомоги від 23.05.2022.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення постійного земельного сервітуту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 295, їй на праві власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами за номером АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці, наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських і будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, площею 0,0900 га, кадастровий номер :01:040:0202. Зазначена земельна ділянка була подарована їй одночасно з житловим будинком та належить їй на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 296. Крім цього, їй на праві власності на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 297, належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0305 га, кадастровий номер :01:040:0204, та на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 298 земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0140 га, кадастровий номер :01:040:0203.

Її прохід до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0305 га, кадастровий номер :01:040:0204, можливий лише через земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:040:0216, за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , або ж через земельну ділянку присадибну земельну ділянку при домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_3 .

За її зверненнями щодо перекриття ОСОБА_2 доступу до приватної земельної ділянки, яку вона використовує як город, Міжвідомчою комісією при виконавчому комітеті Роменської міської ради складено акт від 09 липня 2021 р. № 2131, з якого вбачається, що згідно Публічної кадастрової карти України сформована земельна ділянка (кадастровий номер: :01:040:0201) на якій розташований житловий будинок, в якому вона проживає, та спірна земельна ділянка, до якої перекрито прохід, площею 0,0305 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: «для ведення особистого селянського господарства» (кадастровий номер: :01:040:0204), що перебуває в її приватній власності, розмежовані земельною ділянкою площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (кадастровий номер: :01:040:0216), яка перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_2 .

Виїхавши на місце, комісією з`ясовано, що у неї ( ОСОБА_1 ) відсутній доступ до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, так як по всій межі гр. ОСОБА_4 встановлено огорожу на дерев`яних стовпах, скріпленими сіткою-рабицею, та облаштована залізна хвіртка, яка перемотана залізним дротом. Тому, урегулювання даного питання можливо лише шляхом встановлення земельного сервітуту.

Крім того, Міжвідомчою комісією при виконавчому комітеті Роменської міської ради за результатами візуального обстеження складено акт міжвідомчої комісії № 2200 від 12 листопада 2021 року, з якого вбачається, що згідно Публічної кадастрової карти України сформована земельна ділянка за кадастровим номером :01:040:0202 «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», :01:040:0203 - «Для ведення особистого селянського господарства» та спірна земельна ділянка, до якої перекритий прохід :01:40:0204 «Для ведення особистого селянського господарства» площею 0.0305 га, які перебувають у її приватній власності та розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Дві земельні ділянки, а саме :01:040:0202 та :01:040:0203 розмежовані з третьою :01:40:0204 земельною ділянкою сусіднього домоволодіння, власником якого є ОСОБА_3 АДРЕСА_5 . За вказаною адресою, а саме АДРЕСА_5 земельна ділянка не сформована та не має повної інформації стосовно кадастрового номера, площі та власника даної земельної ділянки, згідно Публічної кадастрової карти України.

Комісія з`ясувала, що дійсно у неї відсутній доступ до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тому урегулювання даного питання можливо лише шляхом встановлення земельного сервітуту.

Крім того, комісія рекомендувала гр. ОСОБА_3 оформити право власності на свою земельну ділянку, або ж якщо право власності зареєстроване, то оновити дані в Державному земельному кадастрі шляхом звернення до землевпорядної організації.

Враховуючи рекомендації Міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Роменської міської ради, викладені в актах цієї комісії від 09 липня 2021 р. № 2131 та від 12 листопада 2021 р. № 2200, вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням надати їй право проходу через їх земельні ділянки до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0305 га, кадастровий номер :01:040:0204, проте надати таке право вони відмовляються.

Унаслідок викладених обставин, вона не має вільного проходу до належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,0305 га, кадастровий номер :01:040:0204, яку використовує як город, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з цим позовом.

Просить встановити на належній ОСОБА_2 земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:040:0216, за адресою: АДРЕСА_1 , та на належній ОСОБА_3 присадибній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , постійний безоплатний сервітут на право її , ОСОБА_1 , проходу через вказані земельні ділянки до належної їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :01:040:0204 із земельної ділянки кадастровий номер :01:040:0203, шириною 1 метр від меж присадибних земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та адресою: АДРЕСА_1 , у рівних довжинах проходу через кожну із цих земельних ділянок. Також просить стягнути з відповідачів на її користь судові витрати у понесених розмірах.

28.06.2022 відповідач ОСОБА_2 долучила до матеріалів справи заперечення до позовної заяви, де вказує, що у 2003 році вона, разом зі своєю матір`ю, після покупки будинку стали проживати в АДРЕСА_2 . По сусідству з нею проживала родина ОСОБА_5 . Крім батьків, проживали і діти ОСОБА_6 (нині Невожай) та ОСОБА_7 . В різні часи під`їзди та проходи до земельної ділянки, яка тепер належить позивачу, були різними, в залежності від того, які стосунки, з вини ОСОБА_5 , складались між ними та сусідами. До земельної ділянки, яка наразі належить позивачу, завжди був широкий під`їзд з АДРЕСА_6 . По ньому під`їжджали до цієї та інших земельних ділянок трактори для їх обробки, цим проїздом користувалась і родина ОСОБА_5 . Потім цей під`їзд закрили з невідомих їй причин. Після того, як земельна ділянка стала належати ОСОБА_8 він та його сестра ОСОБА_1 користувались проходом до неї обніжком з АДРЕСА_7 . Коли вона ( ОСОБА_2 ) приватизувала свою земельну ділянку, то погоджувала кордони ділянки з ОСОБА_8 та сім`єю ОСОБА_5 . Ніяких нарікань, в тому числі встановлення проходу до указаної земельної ділянки у них не виникало. Всі вони підписали погодження. Погодження на приватизацію належної їй земельної ділянки підписав і ОСОБА_9 та інші сусіди. Коли розпочалась приватизація земельних ділянок ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 , щоб вона йому та їй ( ОСОБА_2 ) виділила та передала свою земельну ділянку з розрахунку шириною 0,5 метра по всій довжині його та її ( ОСОБА_10 ) земельної ділянки, а вони б виділили їй земельну ділянку таких же розмірів для її проходу, але вона відмовилась. Під час користування наданим нею ( ОСОБА_2 ) проходом через її двір до ділянки ОСОБА_1 стали ходити різні сумнівні особи, раніше судимі та такі, що зловживають спиртними напоями. Вона звернулась до ОСОБА_1 з претензіями, але остання та її брат погрожували їй та членам її сім`ї, ображали, проклинали, тощо. Через присадибну ділянку ОСОБА_3 . Зозулі і ОСОБА_1 не ходили. Вона ( ОСОБА_2 ) стала огороджувати свою земельну ділянку і до неї приєднався ОСОБА_9 ОСОБА_8 поставив дві хвіртки, щоб можна було проходити до своєї земельної ділянки Одна була на її земельній ділянці, інша на ділянці ОСОБА_3 . Це була вимушена робота, щоб захистити своє господарство від проникнень сторонніх осіб.

Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що не погоджується з Актом міжвідомчої комісії від 09.07.2021, оскільки він складений з грубим порушенням норм та вимог самого акту, в ньому не вказано, коли, ким та для чого створено комісію, термін проведення перевірки, чи вповноважена вона робити висновки і які її наслідки. Вона не була попереджена про їх створення, не була запрошена для дачі роз`яснень щодо проходу через її господарство.

Вважає, що позивач повинна користуватись проходом до своєї земельної ділянки, який був раніше, тобто від вулиці Чекістів або від АДРЕСА_7 .Якщо суд задовільнить позов, то вона ( ОСОБА_2 ) буде позбавлена права користуватись майже четвертою частиною своєї земельної ділянки і вона на це не погоджується. Вона змушена буде платити податки за землю та нести витрати з обслуговування земельною ділянкою, якою буде позбавлена можливості користуватись. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 раніше під час приватизації земельних ділянок відмовилась від організації проходу , постійно лаялась з сусідами, вона повинна нести всі затрати по позову, в тому числі і судові витрати (а.с.58-59).

26.07.2022 до суду надійшли додаткові заперечення ОСОБА_2 на позов, в яких вона зазначає, що дійсно прохід через її земельну ділянку можливий, але він не єдиний, адже і на даний час при відсутності проходу земель на ділянка позивача обробляється нею і своїми діями вона не заподіяла шкоди позивачці. Особі, зацікавленій в сервітуті варто направити власнику офіційну пропозицію про укладення договору сервітуту. Власник, користувач, у 20-денний строк повинен підписати проект договору або скласти протокол розбіжностей і надіслати його зацікавленій стороні. Якщо таких дій вчинено не було, можна звертатись до суду. В ультимативній формі, оскорбляючи її та принижуючи її гідність, не враховуючи їх вимог, їй ( ОСОБА_2 ) заявлено про дозвіл проходу не тільки позивачу, а й стороннім особам. Міжвідомча комісія при виконавчому комітеті Роменської міської ради 09.07.2021 за №2131 склала акт без її ( ОСОБА_2 ) участі. Вона не змогла пояснити, чому виник конфлікт та варіанти його вирішення. Скориставшись її відсутністю позивачка не повідомила комісію про можливість проходу через інші земельні ділянки, якими користується і на даний час. Той факт, що земельна ділянка позивача оброблялась і обробляється в даний час і при цьому позивач не користується проходом по її території, свідчить що цей прохід не єдиний доступ (а.с.67-69).

08 вересня 202 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов (а.с.81-84), який суд не приймає до уваги у зв`язку з пропуском відповідачем строку, встановленого ухвалою судді від 08 червня 2022 року, для його подання. Указана ухвала суду отримана відповідачем 21 червня 2022 року (а.с.55), відзив необхідно було подати не пізніше 15 днів з дня отримання указаної ухвали (не пізніше 6 липня 2022 року).

У судовому засіданні 2023 року позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Суду пояснила, що земельної ділянкою з кадастровим номером :01:040: 0204 її сім`я користується більше 30 років, а останнім часом сусіди заборонили прохід до неї. Вже 15 років вищеназвана земельна ділянка приватизована. Спочатку власником був її (позивача) рідний брат ОСОБА_8 , а у листопаді 2021 року подарував цю землю їй. Увесь час вони, брат та мати проходили на свою земельну ділянку по земельній ділянці ОСОБА_2 , але близько 4 років тому, відповідач посварилась із ОСОБА_8 , і ходити через свою ділянку заборонила.

Оформивши право власності на себе, підійшла до ОСОБА_2 і попросила дозволити прохід до своєї земельної ділянки, нащо ОСОБА_2 їй відмовила, хоча між собою вони у сварці не були.

Також намагалась проходити до своєї землі по ділянці ОСОБА_3 , під його сараєм, але потім ОСОБА_3 поставив там загородку, чим унеможливив прохід.

Після цього звернулась до виконавчого комітету Роменської міської ради із відповідною заявою. Коли приїхала міжвідомча комісія, для вирішення земельного спору, ОСОБА_2 вдома не було, але був її чоловік і сусід, що мешкає за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_3 . Комісія встановила, що проходу до належної їй (позивачу) земельної ділянки дійсно немає і порекомендувала примиритись і домовитись. На що чоловік ОСОБА_2 відповів, що вони не сварилися, але проходу не дали. При цьому Пазенки прохід також не дозволили. Комісія знову порекомендувала домовитись і вона (позивач) знову звернулась до ОСОБА_2 , але остання категорично відмовилась, пояснивши, що не бажає, щоб через її земельну ділянку був прохід.

Ходити через інші, ніж відповідачів, суміжні ділянки неможливо, оскільки вони розташовані зовсім далеко, це створює їй великі незручності, тому просить суд позовні вимоги задовольнити з урахуванням проведеної експертизи і виділити їй постійний безоплатний земельний сервітут за варіантом І.

Також наголосила, що через позбавлення її права проходу до своєї земельної ділянки, вона повністю втратила можливість користуватись своїм городом, як наслідок - позбавлена врожаю, що створює і додаткові матеріальні обмеження в її сім`ї, оскільки з городу вони забезпечувались продуктами харчування, ділянка поросла бур`янами.

Крім того, просить стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснила, що проживає по АДРЕСА_2 та є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :01:040:0216. Раніше в цьому будинку ніхто не проживав, оскільки він використовувався як дача. Дійсно, Зозулі ходили через їх двір до своєї ділянки, навіть зробили собі хвіртку для зручності. Коли вони ( ОСОБА_10 ) купили цей двір (по АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 перестали через нього ходити. Потім попросились ходити через обніжок на її ( ОСОБА_2 ) земельній ділянці, що їм дозволили. Спочатку все було добре, але потім через цей обніжок почали ходити різні неблагонадійні люди, яких брат позивача, будучи на той час власником земельної ділянки, наймав для проведення городніх робіт. Вона ( ОСОБА_10 ) попросила ОСОБА_8 не водити через її земельну ділянку інших людей, але той відповів, що коли проводили приватизацію земельних ділянок, встановлювались їх межі і всі були згодні, отже він має право ходити до своєї землі і водити кого хоче. Зверталась також до матері позивача, просила, щоб все було по-нормальному, але та починала її ображати, проклинати, що було образливо. Одного разу їх (Гаршиних) ледве не ограбили. Крім того, по земельній ділянці у них (Гаршиних) ходять кури, коли ходять чужі люди, птиця розбігається з двору. Крім того, прохід розташований якраз під вікнами будинку і вона не хоче, щоб сторонні люди ходили у неї під вікнами. Позивач та її родичі нехороші сусіди, бо не хочуть вирішувати все мирно.

До того ж пояснення позивача про те, що вона не має можливості дістатись до своєї землі через інші, ніж її та ОСОБА_3 земельні ділянки, не відповідає дійсності, оскільки після того як вона ( ОСОБА_10 ) заборонила ОСОБА_1 ходити через свою земельну ділянку, остання майже 4 роки проходила на свій город через земельну ділянку по АДРЕСА_7 , але потім і власник тієї земельної ділянки їм заборонив, бо стали ходити сторонні люди.

Вважає, що приватизація земельної ділянки ОСОБА_1 відбулась з порушеннями, оскільки міська рада не повинна була дозволяти приватизовувати ділянку, до якої немає доступу. Приватизацію не оскаржувала. Категорично заперечує проти встановлення сервітуту, бо не хоче, щоб хтось ходив через її ділянку.

Крім того пояснила, що сусід ОСОБА_3 повідомляв їй, що про розгляд справи знає, але у суд не піде.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`являвся, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця реєстрації та шляхом публікації оголошення на офіційному веб - сайті «Судова влада України» (а.с. 207, 208), заяви про розгляд справи у його відсутності, клопотань, відзиву на позов суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

08 червня 2022 року справу прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.06.2022 року на 09 год. 10 хв. (а.с.40).

13 червня 2022 року постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с.47).

В поданих суду 28 червня 2022 року запереченнях відповідач просила викликати в судове засіданнях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та інших, прізвища яких назве пізніше (а.с.59). В судовому засіданні 10 серпня 2023 року клопотань не заявляла (а.с.210), отже суд вважає, що позивач клопотання не підтримала.

26 липня 2022 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22 вересня 2022 року на 13 год. 30 хв. (а.с.71).

22 вересня 2022 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу. Провадження зупинене (а.с.87).

16 листопада 2022 року провадження поновлено у зв`язку з необхідністю вирішення клопотання експерта (а.с.97).

23 листопада 2022 року постановлено ухвалу про необхідність надання сторонами документів за клопотанням експерта (а.с.106).

29 листопада 2022 року постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с.113).

19 грудня 2022 року справа направлена в експертну установу для проведення експертизи згідно ухвали суду від 22 вересня 2022 року (а.с.175).

05 червня 2023 року після проведення судової земельно-технічної експертизи провадження поновлено і розгляд справи призначено на 10 серпня 2023 року (а.с.204).

Під час судового провадження у даній справі до суду повертались конверти з судовими повістками ОСОБА_3 із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 64, 65, 115, 116, 183,184)

При цьому, згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Роменська міська рада явку представника до суду не забезпечила, про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином (а.с. 209).

Інші процесуальні дії, передбаченіп.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 295, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами за номером АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці, наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських і будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, площею 0,0900 га, кадастровий номер :01:040:0202. Зазначена земельна ділянка подарована разом з житловим будинком (а.с.8-9, 11-12).

Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Витягів, індексний номер 264335865 та 264358617 (а.с.10).

На підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 297, ОСОБА_1 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0305 га, кадастровий номер :01:040:0204, та на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 05.07.2021 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 298 земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0140 га, кадастровий номер :01:040:0203 (а.с.14-15, 17-18).

Право власності на указані земельні ділянки зареєстроване у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Витягів, індексний номер 264358617 та 264351709 від 05.07.2021 (а.с.16, 19).

Земельна ділянка площею 0,0900 га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:040:0202 та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0,445 га кадастровий номер :01:040:0204 належали ОСОБА_8 (а.с.20,21).

З наведеного встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, доступ до якої потребує встановлення сервітут, отже є належним позивачем у справі.

З Акту міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Роменської міської ради № 2131 від 09.07.2021 вбачається, що згідно Публічної кадастрової карти України сформована земельна ділянка (кадастровий номер: :01:040:0201) на якій розташований житловий будинок, та спірна земельна ділянка, до якої перекрито прохід, площею 0,0305 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: «для ведення особистого селянського господарства» (кадастровий номер: :01:040:0204), що перебуває в приватній власності ОСОБА_1 , розмежовані земельною ділянкою площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (кадастровий номер: :01:040:0216), яка перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_2 при виході на місце комісією з`ясовано, що у позивача відсутній доступ до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, так як по всій межі гр. ОСОБА_4 встановлено огорожу на дерев`яних стовпах, скріпленими сіткою-рабицею, та облаштована залізна хвіртка, яка перемотана залізним дротом. Тому, урегулювання даного питання можливо лише шляхом встановлення земельного сервітуту (а.с.22).

Міжвідомчою комісією при виконавчому комітеті Роменської міської ради за результатами візуального обстеження складено акт міжвідомчої комісії № 2200 від 12 листопада 2021 року, з якого вбачається, що згідно Публічної кадастрової карти України сформована земельна ділянка за кадастровим номером :01:040:0202 «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», :01:040:0203 - «Для ведення особистого селянського господарства» та спірна земельна ділянка, до якої перекритий прохід :01:40:0204 «Для ведення особистого селянського господарства» площею 0.0305 га, які перебувають у моїй приватній власності та розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Дві земельні ділянки, а саме :01:040:0202 та :01:040:0203 розмежовані з третьою :01:40:0204 земельною ділянкою сусіднього домоволодіння, власником якого є ОСОБА_3 АДРЕСА_5 . За вказаною адресою, а саме АДРЕСА_5 земельна ділянка не сформована та не має повної інформації стосовно кадастрового номера, площі та власника даної земельної ділянки, згідно Публічної кадастрової карти України. Комісія з`ясувала, що дійсно у ОСОБА_1 відсутній доступ до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тому урегулювання даного питання можливо лише шляхом встановлення земельного сервітуту. Виходячи з вищенаведеного, комісія рекомендувала гр. ОСОБА_3 оформити право власності на свою земельну ділянку, або ж якщо право власності зареєстроване, то оновити дані в Державному земельному кадастрі шляхом звернення до землевпорядної організації (а.с.23).

До матеріалів справи долучений CD-R диск з обмінним файлом «xml»на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:040:0216, :01:040:0204, :01:040:0203 за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (а.с.54).

Також до справи долучено копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в АДРЕСА_2 та копію технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.123-141, 143-165), які були використанні експертом при проведенні судової земельно-технічної експертизи у даній справі (а.с.189).

Так, згідно висновку експерта №3650 за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи, складеного 26.05.2023, 23.03.2023 проведено обстеження фактичного використання земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 . Дослідження проводилось методом аналізу наданих документів, методом графічного на аналітичного співставлення, зіставленням результатів дослідження з наданими матеріалами…Дослідження проведено у межах наданих матеріалів в т.ч. оригіналах, копіях, завірених копіях та в електронному вигляді.

Відповідно до результатів проведеного обстеження встановлено фактичне використання земельних ділянок в місці можливого розташування сервітуту. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 огороджена парканом з металевої сітки на стовпах, облаштована хвірткою по межі з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_8 , фото №3-8) та огороджена парканом з металевої сітки на стовпах по межі з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_9 , фото №9-10). Вихід на земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0204 облаштований хвірткою з земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 (додаток 1, фото 21-24). Натурним обстеженням встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0204 зі сходу примикає до будівлі, з півдня та заходу огороджена парканами з металевої сітки на стовпах, з півночі частково огороджена парканом з металевої сітки на стовпах.

Також натурним обстеженням встановлено, що організовані виходи, проходи, проїзди, провулки, дороги, вулиці, що примикають до земельної ділянки, відсутні. Проведеним дослідженням запропоновано на розгляд суду три найбільш раціональні та найменш обтяжливі варіанти встановлення земельного сервітуту для проходу до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:040:0204 від земельної ділянки кадастровий номер :01:040:0203 за тією ж адресою .

Варіант 1 (додаток 3) По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

-сервітут площею 0,0000 га (0,12 кв.м.), шириною 1,00 м, з розмірами (м): 0,91-0,26-0,89;

-сервітут площею 0,0011 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м): 1, 00 -0,39-9,41-1,03-10,19;

-сервітут площею 0,0001 га, шириною 1,00м, з розмірами (м):1,00-0,94-0,07-0,98-1,00.

По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

-сервітут площею 0,0013 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м): 1,03-12,21-0,91-0,12-13,25-1,03.

Варіант 2 (додаток 4) По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

-сервітут площею 0,0023 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м) 1,00 0,39 9,41 12,76 1,00 0,89 0,91 12,21 1,03 10,19;

-сервітут площею0,0001 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м): 1,00 0,94 0,07 0,98 1,00.

Варіант 3 (додаток 5) По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

- сервітут площею 0,0000 га (0,12 кв.м.), шириною 1,00 м, з розмірами (м): 0,91 0,26 -0,89.

По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

- сервітут площею 0,0024 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м): 1,14 10,19 13,25 0,91 0,12 14,28 10,44 (а.с.188-202).

Позивач зазначає, що найбільш прийнятним та менш обтяжливим для сторін є запропонований експертом Варіант 1 (додаток 3) встановлення земельного сервітуту для проходу до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:040:0204 від земельної ділянки кадастровий номер :01:040:020 за тією ж адресою.

Відповідачі були повідомлені про надходження до суду висновку експерта та про можливість ознайомитись з ним, але такого бажання не виявили (а.с.205).

Наведені вище докази вказують на необхідність встановлення земельного сервітуту з метою реалізації позивачем свого права на безперешкодне користування власністю, якою є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:040:0204.

З досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склалися правовідносини з приводу встановлення постійного безоплатного сервітуту, який підлягає вирішенню на підставі норм Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Земельного Кодексу України (далі ЗК України).

Норми права, застосовані судом.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Подібні положення містить стаття 321 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно зі статтями 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до статті 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України).

Відповідно до статті 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.

Частина перша стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

У частині першій статті 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно з частиною третьою статті 402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/WestAllianceLimited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Згідно частини першої статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Положення статті 401 ЦК України відображає право власника сусідньої земельної ділянки використовувати земельну ділянку іншого власника для власної вигоди.

Право власності не є абсолютним, може бути обмежено, але таке обмеження має бути здійснено на підставі закону та з урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами за номером АДРЕСА_1 , та земельна ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських і будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0900 га, кадастровий номер :01:040:0202, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0140 га, кадастровий номер :01:040:0203, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0305 га, кадастровий номер :01:040:0204, до якої відсутній прохід по землям комунальної власності.

За домовленістю з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач деякий час проходила до своєї земельної ділянки через земельні ділянки відповідачів, тобто фактично існував сервітут за домовленістю, яка в подальшому була скасована власниками земельних ділянок, по яким був можливий прохід, внаслідок чого порушуються права позивача на обслуговування і користування своєю земельною ділянкою.

З системного аналізу наведених вище норм Законів суд зазначає, що земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки. Умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, тобто якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови.

Для приватного права притаманною є така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16, постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19).

За встановлених у справі обставин вбачається, що між сторонами виник конфлікт за наслідками якого відповідачі перегородили позивачу прохід до її земельної ділянки, а тому домовленість між сторонами про встановлення сервітуту та про його умови відсутня.

Судом встановлено, що навіть під час розгляду даної справи сторони не дійшли згоди, а тому за умови наявності конфлікту у сторін з цього питання і за відсутності можливості задоволення такої потреби у інший спосіб, суд дійшов висновку, що єдиним способом захисту порушеного права є встановлення безстрокового та безоплатного сервітуту для проходу до земельної ділянки позивача через земельні ділянки відповідачів у спосіб, визначений у висновку експерта за Варіантом 1.

При цьому судом враховано, що в такій спосіб буде задоволено потреба власника земельної ділянки (позивача) для ефективного її використання умова встановлення сервітуту неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Судом також враховано, що нормальне використання позивачем своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом земельних ділянок відповідачів і задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом.

Суд зауважує, що положеннями статті 403 ЦК України передбачено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Щодо зазначення відповідачем у судовому засіданні про можливі інші проходи до земельної

ділянки позивача, то під час проведення експертом обстеження фактичного використання земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 були присутні позивач, ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_13 (а.с.189) і з висновку експерта №3650 від 26.05.2023 не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 заявляла про наявні інші можливості для користування позивачем своєю земельною ділянкою. Позивачем також не заявлено про можливість такого проходу. Оскільки відповідачі не надали суду доказів того, що прохід до земельної ділянки позивача можливий через інші (не ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) земельні ділянки, висновків експертизи відповідачі не оспорювали, зі свого боку клопотань про проведення відповідних експертиз не заявляли, суд вважає можливим врахувати наданий Висновок експертизи.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання відповідачем ОСОБА_3 рекомендації міжвідомчої комісії щодо оформлення права власності на свою земельну ділянку, або ж якщо право власності зареєстроване, то оновити дані в Державному земельному кадастрі шляхом звернення до землевпорядної організації, не може позбавити позивача права на судовий захист її законних прав та інтересів. Навіть якщо право власності на земельну ділянку відповідачем у встановленому порядку не набуто, то позивач має право користування вказаною присадибною земельною ділянкою у силу положень ст. 120 ЗК України

Мотиви суду щодо розподілу судових витрат.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України)

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач скористалась своїм правом на отримання правової допомоги і 23.05.2022 уклала відповідний договір з адвокатом Меньком Д.Д. (а.с.24).

У позові вказано про те, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які понесла позивач 992,40 грн. сплаченого судового збору, 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрат на оплату вартості судової земельно-технічної експертизи.

Згідно фіскального чеку, долученого до справи, позивач сплатила адвокату 3000 грн. (а.с.26)

Судовий збір нею сплачений у розмірі 992,40 грн. (а.с.1)

Крім того, позивачем здійснено оплату за проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 9438,50 грн. (а.с.112 зворот).

Таким чином, у відповідності до вимог ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягнення з відповідачів порівну , а саме: необхідно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір - по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. з кожного; по 4719 (чотири тисячі дев`ятнадцять) грн.13 коп. з кожного у відшкодування витрат за проведення експертного дослідження, та по 1500 (одній тисячі п`ятсот) грн. з кожного у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12,13,76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Роменська міська рада Сумської області, про встановлення постійного земельного сервітуту - задоволити.

Встановити постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу ОСОБА_1 до належної їй земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:040:0204 від земельної ділянки кадастровий номер :01:040:0203 за тією ж адресою за варіантом 1 встановлення земельного сервітуту (додаток 3) Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.05.2023:

По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

-сервітут площею 0,0000 га (0,12 кв.м.), шириною 1,00 м, з розмірами (м): 0,91-0,26-0,89;

-сервітут площею 0,0011 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м): 1, 00 -0,39-9,41-1,03-10,19;

-сервітут площею 0,0001 га, шириною 1,00м, з розмірами (м):1,00-0,94-0,07-0,98-1,00.

По земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

-сервітут площею 0,0013 га, шириною 1,00 м, з розмірами (м): 1,03-12,21-0,91-0,12-13,25-1,03.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір - по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. з кожного; по 4719 (чотири тисячі дев`ятнадцять) грн.13 коп. з кожного у відшкодування витрат за проведення експертного дослідження, та по 1500 (одній тисячі п`ятсот) грн. з кожного у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного судупротягом тридцяти днів, з дня складання повного рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Роменська міська рада Сумської області, адреса: бул. Шевченка, 2 м. Ромни Сумська область, .

Повне рішення суду складено 21.08.2023 (19.08., 20.08. вихідні).

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова