Справа № 333/285/22
Провадження № 2/333/297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів та позбавлення батьківських прав.

В судові засідання, призначені на 24.01.2023 року, 22.03.2023 року, 11.05.2023 року позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дьякова Т.В. не з`явилася, будучи повідомленими належним чином про дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» про доставлення судових повісток на вищевказані дати судових зсідань, оголошеннями на сайті Судової влади України. Заяв про зміну адреси проживання чи інших засобів зв`язків позивач та його представник не направляли. Направлені на адреси їх проживання (місця знаходження) судові повістки на вищевказані дати судових засідань повернулися до суду без вручення з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 128 ЦПК України, дані судові повістки вважаються врученими позивачу та його представнику.

Розглянувши матеріали справи, зважаючи на повторні неявки позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Дьякової Т.В. у судові засідання без поважних причин, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

При цьому, позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дьякова Т.В. в судові засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, неявка позивача та її представника має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача та її представника до суду не надходило.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дьякова Т.В. неодноразово викликалися до суду (про час, дату та місце слухання справи повідомлені оголошеннями на сайті Судової влади України, окрім того, направлені на адреси їх проживання (місця знаходження) судові повістки на вищевказані дати судових засідань повернулися до суду без вручення з причини «адресат відсутній за вказаною адресою», також направлялися на їх номери телефону смс-сповіщення про виклики до суду, що підтверджується відповідними довідками з автоматизованої системи документообігу суду). Про причину своєї неявки позивач та її представник суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали, тому суд в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України визнає, що позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, незважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 була ініціатором судового процесу, вважаючи, що права позивача були порушені, в подальшому, під час розгляду справи у суді, свідомо нехтувала своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на судові виклики, ходом розгляду справи не цікавилася.

Враховуючи наведене, процесуальна бездіяльність позивача ОСОБА_1 або її представника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону. А тому сторона провадження має вжити наявні можливості, щоб дізнаватися про стан провадження, порушеного за його позовом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд, вважає, що позивач ОСОБА_1 втратила інтерес до справи, більш того, позивач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. ст. 43, 44 ЦПК України, не з`являється до суду з неповажних причин, що дає можливість залишити позов без розгляду.

Згідно з правового висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеного в ухвалі від 31.15.2015 р.по справі №6-24063ск15, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що позивач, будучи належним чином повідомленим, повторно не з`явився до суду, що є підставою для залишення його позовної заяви без розгляду. При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України), спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Таким чином у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 5 ст.223, п.3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів та позбавлення батьківських прав, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова