Справа № 737/474/22
Проваждення № 2/737/26/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/474/22
за позовомКуликівської селищної ради як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1
доОСОБА_2
треті особиСлужба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради Центр соціальних служб Куликівської селищної ради
пропозбавлення батьківських прав
учасники справи та представники:
представника позивачаОСОБА_3
відповідачне з`явилась
представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А.А.
представник третьої особи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева А.Є.

в с т а н о в и в :

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову вказує, що матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дитина має повнолітніх брата та сестру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітніх братів та сестер не має. До 26.11.2021 дитина проживала з матір`ю ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_6 .. Житлово-побутові умови сім`ї були задовільні, однак відповідач не приділяла належної уваги вихованню сина, не доглядала за ним, не контролювала навчання та поведінку дитини. ОСОБА_2 ніде не працювала, зловживала алкоголем, залишала сина без нагляду на декілька днів, не підтримувала зв`язок з сином. Дохід сім`ї становили тимчасові заробітки. Дитина проживала у бабусі по лінії біологічного батька. ОСОБА_2 17.11.2021 звернулась до Служби у справах дітей із заявою про влаштування дитини до Центру соціально-психологічної реабілітації у зв`язку із складними життєвими обставинами. При оформленні документів та проходженні медкомісії малолітній ОСОБА_7 повідомив про вчинення щодо нього фізичного насильства співмешканцем матері в її присутності, а саме про побиття ременем з металевою пряжкою, внаслідок чого йому були заподіяні тілесні ушкодження. За зверненням Служби у справах дітей з даним фактом було відкрито кримінальне провадження. 26.11.2021 малолітній ОСОБА_7 був влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей облдержадміністрації с. Хмільниця Чернігівського району, Чернігівської області, де перебував до 24.02.2022. У зв`язку з початком активних бойових дій дитина з 24.02.2022 по 13.08.2022 перебувала в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації та у зв`язку з закінченням терміну перебування в зазначеному закладі була повернута у сім`ю бабусі ОСОБА_8 . Після повернення дитини із закладу відповідач продовжує ухилятись від виконання батьківських обов`язків, матеріально не утримує дитину, не піклується про її здоров`я, моральний та духовний розвиток, не цікавиться її навчанням. 22.08.2022 ОСОБА_7 був доставлений каретою швидкої допомоги до Чернігівської обласної дитячої лікарні у тяжкому стані через отруєння алкоголем. Відповідач у лікарню не з`являлась, не телефонувала, здоров`ям дитини не цікавилась. В зв`язку з вище викладеним комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її сина ОСОБА_1 .

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 26.12.2022 року відкрито провадження в даній справі справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

16.01.2023 та 13.02.2023 судові засідання були відкладені у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 30.01.2023 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач в судове засідання, призначене на 28.02.2023 року повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації та проживання, а також через оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не надала. Представники позивача та третіх осіб проти заочного розгляду справи не заперечували.

На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, з урахуванням думки учасників провадження, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Пояснила також, що на даний час дитина проживає у бабусі по лінії біологічного батька ОСОБА_8 . Остання не є опікуном та законним представником малолітнього ОСОБА_1 . На даний час вирішується питання про призначення опікуном малолітньому ОСОБА_9 його дядька ОСОБА_10 .

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А.А. та представник третьої особи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева А.Є. позов підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками записані: батько - ОСОБА_11 та мати - ОСОБА_2 (а.с. 16).

Відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.17).

З довідки-характеристики Ковчинського старостинського округу № 714 від 24.11.2021 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає і зареєстрований її неповнолітній син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На території с. Ковчин ОСОБА_2 ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, конфліктна, неврівноважена, зловживає алкогольними напоями. Часто залишає дитину без нагляду. По декілька днів буває відсутня вдома. Вихованням дитини не займається, не приділяє уваги його навчанню, поведінці. Незаміжня. (а.с.18).

Комісією з питань захисту прав дитини 04 серпня 2022 року було доручено Службі у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради розпочати збір документів для підготовки Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , щодо її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується протоколом № 5 від 04.08.2022 (а.с.19).

Комісією з питань захисту прав дитини 25 серпня 2022 року було рекомендовано виконавчому комітету Куликівської селищної ради затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується протоколом № 6 від 25.08.2022 (а.с.20).

Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 07.09.2022 року № 91 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 21-22).

Згідно довідки Ковчинського старостинського округу № 243 від 11.10.2022 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 але не проживає (а.с.23).

З довідки - характеристики Куликівської селищної ради № 240 від 11.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але на даний час на території села не проживає. Разом з нею зареєстрований її неповнолітній син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час проживання на території с. Ковчин Лук`янець ніде не працювала. Вела аморальний спосіб життя, конфліктна, неврівноважена, зловживала спиртними напоями. Часто залишала дитину без нагляду. По декілька днів була відсутня вдома. Вихованням сина не займалась, не приділяла уваги його навчанню, поведінці. Незаміжня. В даний час проживає в с. Дроздівка Чернігівського району Чернігівської області (а.с.24).

ОСОБА_1 має близьких родичів: брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сестру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітніх братів та сестер не має, що підтверджується довідками Ковчинського старостинського округу від 11.10.2022 року (а.с. 25, 26).

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2 від 24.11.2021 було виявлено, що ОСОБА_2 і її неповнолітній син ОСОБА_1 проживають в будинку, який належить ОСОБА_8 . Будинок опалюється природним газом, підключене електропостачання, водопостачання. В будинку три кімнати, кухня, ванна. В кімнатах є всі необхідні предмети побуту. Земельна ділянка, що розташована біля будинку, обробляється. У власності ОСОБА_2 є квартира, що розташована в АДРЕСА_2 , але до проживання вона не придатна. ОСОБА_2 в даний час на території села ніде не працює (а.с.29).

Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 68 від 24 листопада 2021 року взято на облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як дитину яка опинилися у складних життєвих обставинах з підстави проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, що їх заміняють, ухиляються від своїх обов`язків з виховання дитини (а.с.30).

Сім`ї ОСОБА_2 в період з 18.06.2020 по 18.06.2021 та з 23.11.2021 по 23.11.2022 час надавались послуги соціального супроводу (а.с. 32 - 34, 89).

Згідно інформації Центра соціальних служб Куликівської селищної ради від 12.09.2022 № 72, родина ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центрі соціальних служб Куликівської селищної ради з 2015 року як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Мати зловживає алкоголем, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина має ознак девіантної поведінки, проблеми з навчанням та спілкуванням з однолітками. Родині ОСОБА_2 періодично надається послуга соціального супроводу ( з 18.06.2020 по 18.06.2021, з 23.11.2021 і по теперішній час). Фахівець ЦСС постійно відвідував родину, проводив профілактичну роботу з приводу вживання матір`ю алкоголю а неналежного виконання нею батьківських обов`язків, надавала допомогу у працевлаштуванні, але ОСОБА_12 , через вживання алкоголю, не затримувалась на жодній із запропонованих вакнсій. Фахівець також працювала із дитиною та вчителями, оскільки в нього були конфлікти з однокласниками в Куликівському ЗЗСО. З вересня 2021 року ОСОБА_2 почала жити зі співмешканцем - ОСОБА_6 , 1991 року народження, який перебував у МПВ, вживає алкоголь, безробітний. При кожному відвідуванні родини фахівцем, ОСОБА_12 зі своїм співмешканцем перебували в стані алкогольного сп`яніння, агресивно ставилась до зауважень фахівця. Обоє ніде не працювали, джерело доходів родини не відоме. Дитина почала скаржитись на те, що матір може пропадати на деякий час ( на цей період він жив у бабусі - ОСОБА_8 ), зовсім не приділяє йому уваги. Фахівець ЦСС запропонувала влаштувати дитину до центру соціально-психологічної реабілітації для вирішення складних життєвих обставин, що склалися в родині. Жінка погодилась, 17.11.2021 написала заяву про влаштування ОСОБА_13 до ЦСПР. Під час проходження медичної комісії, дитина повідомила фахівцю ЦСС про те, що співмешканець матері у її присутності, періодично бив його по сідницях паском з металевою пряжкою, внаслідок чого в нього на ніжній частині спини і сідницях з`явилися інфіковані рани. На даний час ОСОБА_2 проживає в с. Дроздівка у чергового співмешканця, зловживає алкоголем, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не виконує плану соціального супроводу та рекомендацій фахівця ЦСС. Дитина після повернення з центру соціально-психологічної реабілітації проживає у біологічної бабусі - ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 (а.с.31).

При обстежені умов проживання ОСОБА_2 від 26.11.2021 встановлено, що за місцем реєстрації відповідача та дитини ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , дитина ОСОБА_14 має окрему кімнату, ліжко, є шафа для одягу, місце для підготовки домашніх завдань, одяг та взуття в наявності. Мати належної уваги поведінці не приділяє. У листопаді ОСОБА_13 жив у баби (а.с. 44).

З акту обстеження умов проживання від 22.11.2022 за адресою фактичного проживання відповідача по АДРЕСА_4 , вставновлено, що в будинку відсутня окрема кімната для дитини, одна кімната перегороджена меблевою стінкою, є місце для сну і відпочинку, проте відсутнє місце для занять (а.с. 45).

За результатам оцінювання потреб сім`ї ОСОБА_15 від 22.11.2021 з`ясовано, що в сім`ї ОСОБА_2 наявні складні життєві обставини, основними ознакам та чинниками, що їх спричиняють є фізичне насилля над дитиною, алкогольна залежність та безробіття матері, мати може на деякий час залишити місце проживання і не виходити на зв`язок (а.с.35-39).

ОСОБА_1 навчається в 7 класі Ковчинського ліцею імені Л.П. Деполович Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області з 26 серпня 2022 року (а.с.40)

26 листопада 20221 року малолітню дитину ОСОБА_1 зараховано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей з навчанням у Хмільницькому НВК (а.с.41).

Відповідач за час перебування сина у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 24.02.2022 по 13.08.2022 участі у його вихованні не приймала, з адміністрацією закладу на зв`язок не виходила, станом здоров`я, розвитком, навчанням не цікавилась (а.с.42).

Свідок ОСОБА_16 , староста Ковчинського староситнського округу, показала, що відповідач ОСОБА_2 до осені 2022 року проживала на території с. Ковчин, Куликівської ОТГ зі своїм співмешканцем, на даний час проживає в с. Дроздівка, має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , який зараз живе з бабусею по батьковій лінії. У вихованні сина ОСОБА_2 участі не приймає та не приймала, зловживала алкогольними напоями, догляд за дитиною не здійснювала, часто залишала дитину на декілька днів. Дитина при цьому знаходилась у бабусі.

Свідок ОСОБА_17 , фахівець із соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради, в судовому засіданні показала, що здійснювала соціальний супровід сім`ї ОСОБА_2 з 2020 року. Був розроблений план соціального супроводу, відповідно до якого мати повинна була припинити зловживати спиртними напоями, працевлаштуватись, влаштувати умови для життя на навчання дитини. Свідок контролювала виконання плану супроводу. Зазначила, що ОСОБА_2 з 2021 року ухилялась від виконання плану соціального супроводу, зловживала алкогольними напоями, не працювала, жила по різним селам, дитиною не цікавилась, уваги дитині не приділяла. Коли дитина перебувала в центрі реабілітації до дитини не дзвонила, на побачення не приїздила.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 - 4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що відповідач з моменту народження дитини життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків і виходячи із положень статей 164 - 167 СК є підставою для позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи питання яке полягає в тому, наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_1 і чи немає підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав, суд зауважує наступне.

З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє жодного інтересу до виховання та потреб дитини. Дитина тривалий час не живе з матір`ю. В такій ситуації на думку суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні нею своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про малолітню дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини.

В даному випадку, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію відчуженості між матір`ю та дитиною, не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вона з нею не проживає протягом тривалого часу.

Крім того, позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини на користь законного представника дитини або державної установи, де буде перебувати дитина з огляду на наступне.

На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Представник позивача просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на користь представника дитини або державної установи. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітніми дітьми, які позбавлені батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана дитина, виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_1 буде неможливим. .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів заявлені передчасно, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Суд також роз`яснює, що після визначення законного представника малолітнього або державної установи, де буде перебувати ОСОБА_1 , такий представник або установа матимуть право звернутись з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

З огляду на положення п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

1. Позовну заяву Куликівської селищної ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради, Центр соціальних служб Куликівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

2. Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Передати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Куликівській селищній раді як органу опіки і піклування для подальшого влаштування.

4. В іншій частини позову відмовити.

5. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини.

6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

10. Повний текст рішення складений 02 березня 2023 року.

Суддя А.А. Кореньков