Справа 688/748/22
№ 2/688/47/23
Рішення

Іменем України

05 вересня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання -Зінченка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

01 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 2016 року її брату ОСОБА_3 хірургічно було видалено ліву ногу. Спочатку він отримав другу групу інвалідності довічно. В подальшому згідно даних індивідуальної програми реабілітації №27 від 04.12.2020 року мав групу інвалідності І-Б, де в пункті 13 (обмеження життєдіяльності) зазначено, що хворий потребував стороннього догляду. За весь час цей час, а особливо з 2016 року після того як брату відрізали ліву ногу, вона постійно доглядала за ним. В подальшому він втратив і праву ногу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її брат помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . За життя брата ОСОБА_3 ніхто з рідних не цікавився ним, всі продукти харчування, інші необхідні речі для життя брата купувала вона, сплачувала комунальні послуги за квартиру. Про відповідача ОСОБА_2 , яка є рідною дочкою брата та її племінницею, за весь цей час нічого не чула, брат навіть стер її номер телефону зі свого мобільного.

За життя брат завжди говорив, що потрібно скласти на неї заповіт, але спочатку думали, що складе пізніше, а потім, коли ставало гірше зі здоров`ям, то вже було не до заповіту. Вважала себе його спадкоємцем, на день його смерті була впевнена, що прийняла спадщину. Втім, 29.02.2021 року, коли звернулась до приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу Петровської Л.О., щоб написати заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , отримала відмову, оскільки з`явився спадкоємець першої черги - відповідач по справі, з даного питання їй було запропоновано звернутися у суд.

За життя її брат ОСОБА_3 протягом тривалого часу у зв`язку зі тяжким станом здоров`я та похилим віком не міг самостійно забезпечити умови свого життя, був прикутий до ліжка, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Він неодноразово стаціонарно лікувався: з 07.06.2016 р. по 04.07.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок; з 08.08.2016 р. по 06.09.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Грануляційна рана ампутаційної кукси с/3 правої гомілки. Трофічна виразка лівої п`ятки. Цукровий діабет; з 10.07.2020 р. по 24.07.2020 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: ангіопатія нижньої кінцівки з гангреною лівої ступні. Цукровий діабет 11 ст. важка форма; з 28.08.2021 р. по 07.09.2021 р. у терапевтичному відділенні з діагнозом: цукровий діабет II типу важка форма. Діабетична ангіапатія ніг. Діабетична полінейропатія. Ампутаційні кукси обох нижніх кінцівок. Хронічний пієлонефрит з загостренням.

Також ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні у консультативно-діагностичній поліклініці та диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом: Цукровий діабет І типу з отриманням інсуліну, ампутаційна кукса правої гомілки.

Відповідач, будучи обізнаною про безпорадний стан батька та його потреби на допомогу, маючи можливість виконувати свої обов`язки, але свідомо нехтуючи своїми обов`язками, не вчиняла необхідних дій, усунувшись від надання батькові будь-якої допомоги. Всі ці обов`язки лягли на неї. Знає зі слів брата, що відповідач приїздила до нього останній раз ще у 2010 році. Відповідач ніколи не приїздила ні в лікарню до батька, ні на свята, ні на день народження, не приїхала і на похорони. Всі витрати по похованню брата здійснювала вона.

А тому, просить суд усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у ньому та відповіді на відзив, просили його задовольнити. В подальшому подали заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності, відмовились від допиту свідка ОСОБА_5 .

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. В подальшому подали заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності, відмовились від повторного допиту свідка ОСОБА_7 .

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання о 10 год. 30 хв. 11.05.2022 року, витребувано копію матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлого ОСОБА_3

10.05.2022 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №72/2021, заведеної на майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

10.05.2022 року судом отримано відзив на позов відповідача ОСОБА_2 , у якому вона позов не визнала, вважає його необґрунтованим та безпідставним. Вказала, що являється донькою померлого ОСОБА_3 , спадкоємцем першої черги. Після розлучення її батьків, залишилась проживати з матір`ю, яка займалася її вихованням, навчанням, вона знаходилася на її повному утриманні. Мамі постійно допомагали її батьки ОСОБА_8 (її дідусь) та ОСОБА_9 (її бабуся). Батько їм не допомагав, переїхав на постійне проживання у Хмельницьку область. Мама не стягувала з батька аліменти на її утримання і не зверталась до суду за позбавленням його батьківських прав. Батько підтримував зв`язок із нею, хоч рідко, але вони спілкувались, навіть зустрічались. Коли вона навчалась у Києві, він приїжджав і навідувався до неї. Матеріальної допомоги не надавав, хоча вона її потребувала. Її мати тяжко хворіла, їй приходилось і навчатися, і працювати, щоб допомагати мамі з лікуванням, яка потребувала систематичного лікування. Після смерті матері, проживала та доглядала дідуся ОСОБА_8 та бабусю ОСОБА_9 , які були похилого віку, постійно хворіли та потребували постійного догляду. Дідусь помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його смерті, залишилася проживати та доглядати за бабусею. Вона не мала умислу ухилятися від обов`язку надавати батькові допомогу, підтримувала з ним зв`язок, телефонувала, приїздила в гості, надавала матеріальну допомогу скільки могла. Оскільки вони проживали в різних областях, не мала змоги навідувати його частіше. Саме від батька в 2016 році дізналась, що він хворіє та йому ампутували ліву ногу. З того часу декілька разів приїжджала до нього в м. Шепетівка та залишила йому кошти. Він їй говорив, що не потребує її допомоги, оскільки він отримував соціальну допомогу по інвалідності, догляд за ним здійснювали соціальні служби. Вона не мала змоги доглядати батька, перебуваючи біля нього постійно, і матеріально повністю його забезпечувати, так як на її утриманні перебувала бабуся, яка доглядала її з дитинства, дбала про неї. Вона потребувала щоденного догляду, всі кошти йшли на її лікування, вона мала онкологічне захворювання, від якого і померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Не мала змоги допомагати батькові, так як проживає в селі, веде сільське господарство, працює на городі, інших доходів не має. Батько отримував кошти по інвалідності та батькові надавалась соціальна допомога вдома відповідними службами, а тому позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б вказували, що її батько потребував саме її допомоги, а вона ухилялась від її надання. Про смерть батька позивач її не повідомила, а тому не мала змоги займатись його похованням. Про смерть батька їй стало відомо від знайомих, через декілька тижнів після його поховання, в кінці жовтня 2021 року. Дізнавшись про смерть батька, відразу ж поїхала на батькову могилу, разом із дядьком ОСОБА_10 . В той же час, подала заяву про прийняття спадщини, зустрічалась з позивачем, яка не висувала жодних претензій щодо спадкового майна. Вважає, що переслідує лише корисливі мотиви, маючи намір отримати у спадок майно, яке належало спадкодавцю за життя, обмеживши її право на спадщину. А тому у задоволенні позову просила відмовити.

Підготовче засідання 11.05.2022 року відкладено до 09 год 00 хв 10.06.2022 року через перебування головуючого судді у щорічній додатковій відпустці.

Ухвалаю Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2022 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_6 підтоговче засідання призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів представника відповідача.

06.06.2023 року судом отримано подану позивачем відповідь на відзив відповідача, у якій ОСОБА_1 уточнила, що в травні 2016 року брату ОСОБА_3 було ампутовано праву ногу, а в липні 2020 року ліву ногу. Вона здійснювала догляд не лише за братом, але й за їх матір`ю похилого віку, яка померла в 2019 році. Щодо допомоги брату працівниками соцслужб, то він вимушений був до них звернутись, оскільки йому не допомагала донька. Працівник соцслужб приходив один раз на тиждень, а тому решту часу вона змушена була самостійно готувати брату, купувати продукти харчування, кожного місяця на протязі трьох років отримувала для нього інсулін у поліклініці. Зі слів брата їй відомо, що відповідач грубо з ним розмовляла, чинила психологічний тиск, змушувала почуватись винним. Після неодноразових таких розмов брат заблокував відповідача у мобільному телефоні. Оскільки ОСОБА_2 ухилилась від допомоги своєму батькові, просила позов задовольнити.

10.06.2023 року судом отримано заперечення відповідача ОСОБА_2 на відповідь на відзив, у якому вона посилається на те, що підтримувала контакти з батьком по телефону, приїздила до нього, привозила продукти харчування, ліки, в міру можливостей задовольняла його потреби. Про потреби батька повідомляла і тітку - позивача у справі. Оскільки долучені скріншоти переписки отриманно в протизаконний спосіб, є порушенням таємниці листування, вважає їх недопустимими доказами. За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження позову, посила в його задоволенні відмовити.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2022 року за клопотанням представника позивача у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09 год 00 хв 09.08.2022 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.08.2022 року закрито підготовче провадження на призначено розгляд справи по суті.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживав один по АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про поховання від 04.10.2021 року №462, договору-замовлення на організацію та проведення поховання №463 від 04.10.2021 року, поховання ОСОБА_3 05.10.2021 року здійснювала та витрати понесла позивач ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну останньому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав.

28.10.2021 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Петровською Л.О. здійснено реєстрацію спадкової справи №72/2021 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . Із заявами про прийняття спадщини у визначені законом строки та порядку звернулась спочатку відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає за адресою: АДРЕСА_3 як донька спадкодавця та спадкоємець 1 черги за законом, а згодом і позивач ОСОБА_1 як рідна сестра спадкодавця та спадкоємець другої черги за законом. Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям нотаріусом не видавалось.

Вказане підтверджується даними: свідоцтва про народження та смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 20.08.2021 та серії НОМЕР_2 від 12.10.2021 року відповідно; свідоцтва про народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_3 та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 № 248 від 23.10.2021 року; свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 12.10.2021 року; свідоцтва про одруження батьків позивача серії НОМЕР_5 ; договору обміну від 18.03.1995 року, довідки про належність житлової площі на квартиру від 24.03.1995 року та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; матеріалів спадкової справи №72/2021.

З довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 020356 від 04.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 був особою з інвалідністю І-Б групи загального захворювання довічно, потребував стороннього догляду.

Згідно повідомлення КНП «Шепетівська ЦРЛ» №20/49 від 12.01.2022 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні:

з 07.06.2016 р. по 04.07.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок;

з 08.08.2016 р. по 06.09.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Грануляційна рана ампутаційної кукси с/3 правої гомілки. Трофічна виразка лівої п`ятки. Цукровий діабет;

з 10.07.2020 р. по 24.07.2020 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: ангіопатія нижньої кінцівки з гангреною лівої ступні. Цукровий діабет ІІ ст. важка форма;

з 28.08.2021 р. по 07.09.2021 р. у терапевтичному відділенні з діагнозом: цукровий діабет II типу важка форма. Діабетична ангіапатія ніг. Діабетична полінейропатія. Ампутаційні кукси обох нижніх кінцівок. Хронічний пієлонефрит з загостренням.

Також ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні у консультативно-діагностичній поліклініці та диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом: Цукровий діабет І типу з отриманням інсуліну, ампутаційна кукса правої гомілки.

Згідно з даними індивідуальної програми реабілітації №27 від 04.12.2020 року мав групу інвалідності - І-Б, де в п. 13 (обмеження життєдіяльності) зазначено, що хворий потребував стороннього догляду. Група інвалідності з 2011 року.

Відповідно до повідомлення директора Шепетівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №14 від 28.01.2022 року ОСОБА_3 , 1949 року народження, що проживав по АДРЕСА_2 перебував на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома з 19.10.2017 року по 04.10.2021 року (на платній основі).

Догляд за ОСОБА_3 також здійснювала його сестра ОСОБА_1 , купувала продукти харчування, готувала їжу, допомагала по господарству та в самообслуговуванні. Вказане підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Так, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав показання про те, що протягом 2020-2021 років навідував ОСОБА_3 3-4 рази на тиждень, приносив продукти харчування, ліки, які купував за кошти, які надавав останній, провідував його і у лікарні, коли той хворів. Від ОСОБА_3 чув, що у нього є донька, яка проживала в Києві, однак її ніколи у батька не бачив. Одного разу чув розмову по телефону із донькою, вона не приїздила до батька.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що був знайомий із ОСОБА_3 більше 30 років. В 2016 році ОСОБА_3 відрізали праву ногу, а в 2020 року і ліву ногу. Навідував останього, а перед смертю навіть ночував по черзі із його сестрою у нього в дома. Вказав, що доглядом за ОСОБА_3 постійно замалась його сестра ОСОБА_15 , а після його смерті здійснила його поховання. За роки спілкування жодного разу не бачив доньку, навіть на похороні її не було. Особисто повідомляв дядька ОСОБА_10 , який телефонував на мобільний ОСОБА_3 про поганий стан його здоров`я. Знає, що із донькою у нього були погані відносини.

Аналогічні показання надала і в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка ствердила, що саме ОСОБА_1 доглядала свого рідного брата ОСОБА_3 , який перебував у безпорадному стані через ампутацію ніг, лікувала його, забезпечувала усім необхідним, готувала їжу, прала, сплачувала комунальні платежі, а після смерті здійснила його поховання. Відповідач ОСОБА_2 для позивача не допомагала, до батька не приїздила.

Відповідач ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , після розірвання шлюбу її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_16 проживала разом з матір`ю, бабусею та дідусем по материній лінії. Після розірвання шлюбу саме матір займалась її вихованням, навчанням, утриманням. ОСОБА_3 участі в її вихованні, утриманні не примав, спілкувався із дочкою ОСОБА_2 в телефонному режимі та іноді зустрічався.

Відповідач ОСОБА_2 здійснювала догляд за матір`ю, яка хворіла, у зв`язку з цим потребувала систематичного лікування та догляду до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після смерті матері доглядала дідуся ОСОБА_8 та бабусю ОСОБА_9 , які були людьми похилого віку, хворіли та потребували її допомоги. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_9 , після смерті здійснила їх поховання.

Вказане підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18 АВ №077930 від 30.03.2005 року, свідоцтвом про смерть матері відповідача ОСОБА_17 серії НОМЕР_6 від 26.04..2005 року, свідоцтвом про дідуся ОСОБА_8 серії НОМЕР_7 від 07.08.2006 року; свідоцтва про смерть ОСОБА_9 серії НОМЕР_8 від 07.10.2020 року, довідки №430 від 26.04.2022 року Управління соціального захисту населення Жмеринської РДА, відповідно до якої ОСОБА_2 в перід з 08.10.2019 року по 06.10.2020 року перебувала на обліку у віддлі державних соціальних допомог Барського підрозділу Управління соціального захисту населення Жмеринської РДА та отримувала компенсацію за надання соціальних послуг ОСОБА_9 .

Відповідач ОСОБА_2 участі у догляді за батьком ОСОБА_3 не брала, декілька разів приїжджала в гості, привозила продукти харчування, кошти. Вказане підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання про те, що по службових справах неодноразово в 2018-2019 роках їздив в м. Старокостянтинів, м. Нетішин, м.Славуту. Протягом цього періоду 5-6 разів возив ОСОБА_2 до батька ОСОБА_3 в м. Шепетівка, передавав йому від неї продукти харчування.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що знав покійного ОСОБА_3 , спілкувався також з ним по телефону. Через те, що він не допомагав сестрі виховувати доньку, просив його її не турбувати. Вказав, що ОСОБА_2 їздила до батька 2-3 рази на рік. Особисто привозив її до нього в м. Шепетівку. Каріна везла йому продукти харчування, в міру можливостей грошові кошти.

Позивач та її представник відмовились від допиту свідка ОСОБА_5 , оскільки остання хворіє та за станом здоров`я не може прибути до суду, зважаючи на змагальність судового процесу да диспозитивність цивільного судочинства судом прийнята така відмова.

Позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухилилась від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_3 , який протягом тривалого часу у зв`язку із тяжким станом здоров`я та похилим віком був прикутий до ліжка через ампутацію ніг, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, а тому потребував стороннього догляду та допомоги, звернулась до суду із позовною заявою про усунення її від права на спадкування.

Застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення норми частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи (постанови Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц (провадження № 61-34600св18), від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17 (провадження № 61-37615св18)).

У постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20) суд касаційної інстанції зазначив, що підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

При цьому, необхідно враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її нагальну необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Мотиви та висновки суду

Заслухавши вступне слово сторін та їх представників, допитавши свідків, з`ясувавши думки учасників справи щодо завершення розгляду справи за їх відсутності, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

В постанові Верховного Суду від 18.09.2021 року у справі №760/21117/15-ц зазначено, що при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, суд повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 18.10.2021 року у справі №205/4674/19 провадження №61-3514св21.

Як встановлено в суді, спадкодавець ОСОБА_3 , у якого було ампутовано обидві ноги, потребував сторонньої допомоги, що підтверджується письмовими доказами, зокрема, довідкою до акта огляду МСЕК від 04.12.2020 року, індивідуальним планом реабілітації особи з інвалідністю від 04.12.2020 року № 27, а отже перебував у безпорадному стані, самостійно не міг забезпечити умови свого життя.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 перебував на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома з 19.10.2017 року по 04.10.2021 року (на платній основі), постійну допомогу у його догляді надавала і його рідна сестра - позивач ОСОБА_1 , а також час від часу його друзі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , знайомий ОСОБА_14 . Відповідач ОСОБА_2 участі у догляді за батьком ОСОБА_3 не приймала, декілька разів навідувала його в м. Шепетівка.

Верховний Суд наголошує, що лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Не містять матеріали справи доказів на підтвердження отримуваних за життя спадкодавцем ОСОБА_3 доходів, не доведено позивачем і якої допомоги потребував покійний за життя.

Та обставина, що ОСОБА_2 часто не відвідувала свого батька не свідчить про факт умисного ухилення від надання йому допомоги. Позивачем не спростовано наданих відповідачем доказів на підтвердження фізичної та матеріальної неможливості надавати допомогу спадкодавцеві.

Суд вважає, що позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження нагальної потреби спадкодавця ОСОБА_3 в отриманні допомоги саме від відповідача ОСОБА_2 , за умови її надання іншими особами, а також, що відповідач ОСОБА_2 мала матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу спадкодавцю, проте умисно ухилилась від її надання. Не доведено позивачем і того, що ОСОБА_3 звертався до доньки ОСОБА_2 за такою допомогою, а остання йому відмовила у її наданні, а подана позивачем переписка не є належним і допустимим доказом цього. Не підтвердили наведеного і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Показання вказаних свідків про отримання допомоги переважно з боку позивача, не створює в сукупності умов для усунення від права на спадкування.

Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, судові витрати слід покласти на останню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-266, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10

Повне судове рішення складено 12 вересня 2023 року.

Суддя: С.В. Козачук