Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2541/23
Провадження № 2/711/1146/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

за участю секретаря Мелещенко О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Постригань Тетяна Леонідівна, до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування міста Черкаси, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про визнання батьківства, -

встановив:

Адвокат Постригань Т.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування міста Черкаси про визнання батьківства.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2014 році ОСОБА_1 (на той час - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , познайомилась з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з вересня 2014 року почали проживати однією сім`єю. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 народила від ОСОБА_5 дитину - ОСОБА_7 , запис про батька якого вчинено в Книзі реєстрації народжень згідно зі ст. 135 СК України. В подальшому, 17.05.2016 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилась ще одна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.07.2021 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано. Заявниця спільно проживала з ОСОБА_5 з вересня 2014 року до моменту розлучення, тобто до 26.07.2021, вела спільне господарство. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер. Вказує, що за життя ОСОБА_5 визнавав своє батьківство по відношенню до дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважав його своїм сином від дня народження дитини, спільно з матір`ю приймав участь у його вихованні, матеріально підтримував сина. На час зачаття дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з чоловічого роду, що мають кровне споріднення по чоловічій лінії (тестування Y- хромосоми) був живий тільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого подається заява про встановлення батьківства. Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з чоловічого роду, що мають кровне споріднення по чоловічій лінії (тестування Y-хромосоми), є тільки двоє рідних братів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно якого встановлюються батьківство, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитина народжена у шлюбі. Для з`ясування обставин споріднення між дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_7 необхідним є призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Позивач позбавлена можливості оформити спадкові права в інтересах дитини ОСОБА_7 , тому звернулася до суду з заявою про встановлення батьківства, проте ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.03.2023 року у справі № 712/6396/22 заява ОСОБА_1 була залишена без розгляду у зв`язку з тим, що заінтересована особа ОСОБА_2 подала заяву про заперечення проти задоволення вимог ОСОБА_1 , таким чином існує спір про право на спадкування, який належить розглядати в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, позивач просить визнати батьківство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, щодо дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та стягнути судовий збір та витрати за надання правничої допомоги.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2023 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 25.05.2023, визнано явку відповідача ОСОБА_2 обов`язковою.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 12.06.2023, до розгляду у справі залучено в якості третьої особи малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 .

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 03.07.2023, до розгляду у справі залучено в якості третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Між тим, 03.07.2023 представником позивача адвокатом Постригань Т.Л. до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій вона, цілком і повністю підтримуючи позов, уточнила позовні вимоги та просила визнати батьківство ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, щодо дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , при внесенні змін в актовий запис про народження № 966, складений 18.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, записати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_5 та її представник - адвокат Постригань Т.Л. не з`явилися, до початку подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, у якій просили задовольнити уточнені позовні вимоги в редакції заяви про уточнення позовних вимог без зміни прізвища дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Нікітюк А.М. не з`явилися, адвокатом до початку розгляду подано заяву про розгляд справи за його відсутності та його довірительки., вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 у зміненому вигляді визнає та не заперечує проти задоволення. Крім того, у судовому засіданні від 12.06.2023 визнала позовні вимоги та не заперечувала проти позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування міста Черкаси у підготовче судове засідання не з`явився, до початку подали заяву про розгляд справи без їхньої участі та не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у підготовче судове засідання не з`явився, до початку подали заяву про розгляд справи без їхньої участі у вирішенні спору по суті покладаються на розсуд суду.

Зважаючи на позицію сторін, суд ухвалив про розгляд справи по суті, відповідно до вимог ст.ст. 200, 206 ЦПК України.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.08.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 966.

Відповідно до вказаного свідоцтва батьками ОСОБА_7 записані: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_4 .

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька № 0 від 23.06.2022, у якому також зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частин першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Крім того, під час розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , позивачка по справі, на час народження дитини мала прізвище « ОСОБА_9 » і з 2014 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у подальшому, 17.05.2016 зареєструвала шлюб. Даний факт визнається та не заперечується сторонами у справі.

Від цього шлюбу у подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними свідоцтва серії НОМЕР_2 від 26.04.2018.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.07.2021 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17.05.2016 згідно актового запису № 86, було розірвано.

Між тим, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.05.2022, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у віці 51 рік, про що складено відповідний актовий запис № 1771.

Відповідно до матеріалів справи, за життя ОСОБА_5 вважав своїм старшим сином та фактично визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою оформлення спадкових прав в інтересах дитини ОСОБА_7 , звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення батьківства, проте ухвалою від 16.03.2023 у справі № 712/6396/22 заява ОСОБА_1 була залишена без розгляду у зв`язку з тим, що заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є спадкоємецею після смерті ОСОБА_5 , подала заяву про заперечення проти задоволення вимог ОСОБА_1 , з одночасним роз`ясненням права звернення з відповідним позовом у порядку позовного провадження. Такі обставини також визнані сторонами у справі.

Таким чином, між сторонами до звернення до суду даним позовом існував спір, який виник з правовідносин з визначення походження дитини, що регулюється положеннями Сімейного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Як визначено статтею 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері і батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Суд оцінює відповідно до статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Як зазначалося вище, стороною позивача було підтримано уточнені позовні вимоги в остаточній редакції та, враховуючи визнання цих вимог відповідачкою ОСОБА_2 , судово-біологічна (судово-генетична) експертиза, про проведення якої заявлено у позові, судом не призначалась та потреба у виклику вказаних у ньому свідків відпала.

Так, судом встановлено, що на момент народження дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач та відповідачка у зареєстрованому шлюбі не перебували, реєстрація факту народження малолітнього відбулась на підставі вказівки відповідачки у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК, а відтак відомості про батька записані зі слів матері, що свідчить про відсутність згоди відповідачки на реєстрацію батьківства позивача стосовно такої дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приймає визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки це відповідатиме інтересам дитини.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Так, підпунктом 2.13.1 Правил встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

У пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.

За таких обставин суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Щодо відшкодування судових витрат, то під час розгляду справи позовні вимоги в цій частині позивачем та її представником адвокатом Постригань Т.Л. підтримані не були, а тому не є предметом розгляду та вирішення судом.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 9, 10-13, 76-81, 89, 141, 206, 259, 265, 268, 273, 353 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Постригань Тетяна Леонідівна, до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування міста Черкаси, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виключивши актового запису про його народження відомості про батька « ОСОБА_8 ».

Внести зміни в актовий запис № 966, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.08.2015 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без зміни прізвища дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24.07.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька