ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/55/23 Справа № 699/788/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Сергун Т.В.

розглянувши в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про визнання звільнення незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості із заробітної плати,-

в с т а н о в и в :

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із позовом до ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про визнання звільнення незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості із заробітної плати.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано недiйсними записи у трудовій книжці ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 під № 10 від 02.10.2018 «Анулювати запис № 9» та під № 11 від 02.10.2018 «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку з закінченням трудового договору згідно п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України».

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Мiжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» у період часу з 03.10.2018 по 10.07 2020.

Зобов`язано уповноважену особу ТОВ «Мiжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» внести до трудової книжки ОСОБА_1 , cepiї НОМЕР_1 запис про звільнення позивача з посади юриста з 10.07 2020 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 69 536,72 грн, яка складається з заборгованості з виплати заробітної плати за період грудень 2019 - червень 2020 у розмірі 19 334,00 грн.; заборгованості з заробітної плати за використану щорічну оплачувану відпуску строком 18 календарних днів у розмірі 7 101,36 грн.; компенсації за невикористані 18 днів щорічної оплачуваної відпустки у розмірі 7 101,36 грн., вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у розмірі 36 000,00 грн.

Вирішено питання по розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» оскаржило його в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість, а оскаржуване рішення вважав законним та обгрунтованим.

Крім того, у відзиві було зазначено, що за наслідками розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем понесено витрати на правничу допомогу адвокатом у розмірі 17 500 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» - залишено без задоволення, а рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року - залишено без змін.

01 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій зазначив, що постановою Черкаського апеляційного суду від 30 травня 2023 апеляційну скаргу на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року залишено без змін. Питання про розподіл судових витрат не вирішувалось.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 було надано копію договору про надання правничої допомоги №1104 від 11.04.2023 та копію акту наданих послуг №1 від 19.04.2023.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною дванадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

З тексту відзиву на апеляційну скаргу (т. 3 а. с. 17-23) вбачається, що судові витрати, які понесе ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги в Черкаському апеляційному суді складають 17 500 грн.

Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 11/04 від 11 квітня 2023 року гонорар адвоката складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги. Вартість основного гонорару адвоката складає 2500 грн. за одну годину роботи.( п. 4.2 договору).

Підписуючи акт наданих послуг №1 від 19.04.2023 року, адвокат Байда О.М та ОСОБА_1 підтвердили надання правової допомоги, найменування послуг та відсутність зауважень та скарг один до одного стосовно виконання умов договору та те, що гонорар адвоката складає 17 500 грн.

Разом з тим, перевіривши доводи заявника та дослідивши матеріали справи, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 , в порушення викладених вище вимог цивільного процесуального законодавства України, не надав детального опису виконаних робіт із зазначенням витраченого адвокатом часу на кожен вид наданих послуг.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у додатковій постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 756/8257/15.

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні висновки викладені й в постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20 (провадження № 61-2042св22), від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц (провадження 19990ск21).

На переконання колегії суддів, наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги та акт наданих послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі ( 17 500 грн.) з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи те, що у договорі про надання правової допомоги встановлений погодинний розмір адвокатських послуг у розмірі 2500 грн. за годину, а заявляючи розмір понесених витрат у розмірі 17 500 грн., ОСОБА_1 не надає відповідного розрахунку судових витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт та витраченого адвокатом часу, тому суд апеляційної інстанції не вбачає за можливе встановити витрачений адвокатом Байдою О.М. час для надання послуг, а відповідно, і перевірити дотримання принципів відшкодування судових витрат.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 17 500 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 17 500,00 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук

/повний текст ухвали суду виготовлено 09 червня 2023 року/