Справа № 351/456/23
Номер провадження №2/351/302/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2023 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Сегіна І.Р.
за участі секретаря - Том`юк С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Снятинської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання дітей, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Снятинської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання дітей. Позовні вимоги мотивував тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 07.06.2004р. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося троє дітей, з яких малолітні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з ним, окремо від відповідачки.
Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та байдужості до життя та проблем кожного. Вже близько 5-ти місяців вони не проживають як сім`я, не ведуть спільного господарства. Відповідачка проживає окремо, не бере участі в утриманні дітей та їхньому вихованні. Від спільних знайомих йому стало відомо, що відповідачка планує виїхати за кордон на постійне місце проживання.
Крім того, оскільки він може бути мобілізований згідно Указу Президента України від 24.02.2022р., йому необхідно встановити факт, що діти перебувають на його самостійному утриманні та вихованні, для отримання відстрочки від мобілізації.
На підтвердження того факту, що діти проживають разом з ним, перебувають на його самостійному утриманні та вихованні, можуть підтвердити також члени сім`ї, друзі та сусіди.
Просить шлюб розірвати, встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Представник позивача подав до суду заявау, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідачка, яка належним чином повідомлялася про час та місце розглялу справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Снятинської міської ради подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що питання стосовно встановлення факту самостійного виховання дитини не входить до компетенції органу опіки та іпклування, тому керуючись постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дітей" працівниками Служби у справах дітей обстежено умови проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2015 р.нар. та ОСОБА_4 , 2021 р.нар. Також, представником третьої особи додано акт обстеження умов проживання неповнолітніх дітей.
Представник третьої особи Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що твердження представника позивача, заявлені в обгрунтування позовних вимог, що ОСОБА_2 не бере участі в утриманні дитини та вихованні, а діти проживають із позивачем можуть бути підставою для позбавлення її батьківських прав на наявності винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягнені до різних видів юридичної відповідальності. Із доданих позивачем доказів не вбачається встановити наявність фактів притягнення ОСОБА_2 до, наприклад, адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітніх дітей. У випадку відсутності доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , встановлення факту самостійного виховання дитини батьком ОСОБА_1 може розцінюватися як обмеження матері в участі у вихованні дітей. Батько/мати, які проживають окремо від дитини, мають право на особисте спілкування з нею, той з батьків із ким дитина проживає, не має права перешкоджати іншому ц спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і відбувається саме в інтересах дитини. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. введено воєнний стан на всій території України. Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено загальну мобілізацію. Станом на час розгляду справи дія правового режиму воєнного стану на території України та проведення загальної мобілізації триває. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення юридичного факту самостійного виховання дітей.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, то шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.
Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Статтею 315 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що позивачем у заявленій вимозі про встановлення факту не доведено ту обставину, що від встановлення факту самостійного виховання неповнолітніх дітей може бути встановлено, припинено чи змінено його особисті чи майнові права, а також, не доведено, що встановлення даного факту має для позивача юридичне значення.
Згідно акту обстеження умов проживання, наданого Службою у справах дітей, на момент обстеження дітей не було вдома. Порушень санітарно-гігієнічних норм не встановлено, у кімнатах чисто, речі розкладені на свої місця. Дітям створені всі умови, що забезпечують нормальну життєдіяльність людини. Діти мають окремі кімнати.
Так, згідно ч.6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Суд відзначає, що батьки мають рівні обов`язки щодо виховання та утримання дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою або шлюб між ними розірвано, а також незалежно від того, чи проживають батько чи мати разом з дітьми або окремо від дитини, що визначено ст. 141 Сімейного кодексу України.
Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, в якій зазначено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця.
Частиною 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
А тому, із вищесказаного слідує, що встановлення факту самостійного виховання неповнолітніх дітей можливе в ході вирішення питання про позбавлення одного з батьків батьківських прав та встановлення обставин невиконання одним із батьків батьківських обов`язків.
Також, обставина самостійного виховання дитини може бути встановлена при розгляді справи в порядку адміністративного судочинства щодо оскарження дій, бездіяльності компетентного органу по незабезпеченню певного права особи, для реалізації якого необхідним є встановлення обставин самостійного виховання дитини.
Однак, доказів самостійного виховання ОСОБА_1 неповнолітніх дітей суду не надано та нічим не підтверджено. Натомість, та обставина, що неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачем не свідчить про самостійне виховання ним дітей.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заявленої вимоги позивача щодо встановлення факту самостійного виховання дітей.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 274, 280 - 289 ЦПК України, -
Позов задоволити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.06.2004р. Белелуйською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, а/з № 9- розірвати.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Ігор СЕГІН