Справа №: 398/4326/22
провадження №: 2/398/956/23
"12" липня 2023 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
її представника - адвоката Гулян Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування,
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому частки квартири по АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1996 року. Також, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 належить частка квартири, яку він прийняв, але не оформив після смерті його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та частка його дружини та матері позивача - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку він також прийняв, але не оформив. Згідно заповіту від 04.05.2019 року, все своє майно ОСОБА_3 заповів позивачці. Крім того, як донька спадкодавця, позивач також є спадкоємцем 1 черги за законом. Позивач зазначає, що спадщину прийняла, оскільки своєчасно, протягом встановленого законом 6-ти місячного строку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім неї, з заявою про прийняття спадщини, до нотаріуса ніхто не звернувся. Як єдиний живий співвласник квартири, якому на підставі свідоцтва про право власності від 09.06.1996 року належить 1/4 частка квартири, вона утримує зазначену квартиру, проживає в ній та сплачує комунальні послуги. Так, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав та видачею свідоцтва про право на спадщину, листом першої Олександрійської державної нотаріальної контори від 16.11.2022 року їй роз`яснено порядок спадкування, згідно якого вбачається, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на всі 3/4 частки квартири, оскільки станом на день смерті матері, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім її чоловіка та батька позивача ОСОБА_3 , був зареєстрований також і її син - ОСОБА_2 , який в силу ч.3 ст.1268 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не відмовився від неї в установлений законом строк. Така позиція нотаріуса обґрунтована тим,що відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином, спадщина після ОСОБА_5 прийнята двома спадкоємцями першої черги (чоловіком та сином) і має ділитися між ними порівну. Крім того, станом на день смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним також був зареєстрований його син ОСОБА_2 , у зв`язку з чим до видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зобов`язаний перевірити наявність в ОСОБА_2 права на обов`язкову частку. Зазначені обставини перешкоджають позивачу оформити спадкові права. Вважає, що відповідач, ОСОБА_2 , хоч і був зареєстрований на час смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом з ними, однак спадщину після них не прийняв, оскільки фактично на час відкриття спадщини зі спадкодавцями не проживав, тому на оформлення спадщини претендувати не має права. Частина 3 статті 1268 ЦК України, вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Державна реєстрація відповідача у квартирі сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за адресою реєстрації. На дати своєї смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були зареєстровані та постійно проживали за адресою АДРЕСА_1 . Однак, відповідач в період з червня 2017 року по вересень 2018 року в зазначеній квартирі фактично не проживав, оскільки мешкав поза межами міста Олександрії. Даний факт підтверджується Актом ОСББ «Зоряне 89» від 07.10.2022 року. При цьому восени 2017 року виїхав до Польщі, де проживав у своєї доньки. Даний факт може бути підтверджено інформацією міграційної служби. Восени 2018 року з метою оформлення посвідчення водія, необхідної для роботи в Польщі категорії, відповідач повернувся в Україну, маючи намір після отримання необхідних документів повернутися до Польщі. Однак, повернувшись в Україну, почав вести аморальний спосіб життя, зловживати алкогольними напоями та допускав застосування психологічного та фізичного насилля відносно батька - ОСОБА_3 . У зв`язку з цим постановою Олександрійського міськрайонного суду від 21.05.2019р. в справі № 3988/1757/19 він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП. Після притягнення до адміністративної відповідальності та проведення з ним роз`яснювальної роботи працівниками поліції, відповідач залишив батька в спокої та припинив проживання в квартирі. З того часу відповідач в квартирі більше не з`являвся, місце його проживання не відоме. За наявною інформацією, він продовжує зловживати спиртними напоями, постійного місця проживання не має, веде аморальний спосіб життя, бомжує. Оскільки сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про своєчасність прийняття спадщини, закон вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов, просить визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 31.01.2023 року справу прийнято до провадження та в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
06.03.2023 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 28.03.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гулян Я.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Посилаючись на обставини викладені в позові, просили його задовольнити (а.с.36, 135).
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.44, 90, 106, 126, 131).
Суд на підставі ст.ст.178, 223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку, за згодою позивача.
Вислухавши пояснення присутніх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1996 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (а.с.19, 20).
ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.22).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.21).
Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі. На момент її смерті за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.23).
Отже, на підставі ст.529, 548, 549 ЦК УРСР, ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 .
Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 16.05.1965 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.25).
ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.15).
В подальшому в наслідок укладення шлюбу відбулася зміна прізвища ОСОБА_1 на «ОСОБА_1», що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 , про шлюб серії НОМЕР_8 (а.с.16-18).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 (а.с.24).
Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі. На момент її смерті за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.26).
Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст.ст.1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч.1-3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Як вбачається з копії спадкової справи нотаріус вважає, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 в рівних частках були її чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 (а.с.9).
Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» наявність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З Акту ОСББ «Зоряне 89» складеного 07.10.2022 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , з 18.03.2014 року, однак з червня 2017 року по вересень 2018 року в зазначеній квартирі фактично не проживав, оскільки мешкав поза межами міста Олександрії. В період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року періодично з`являвся в квартирі, влаштовував сварки з мешканцями квартири, у зв`язку з чим були звернення до правоохоронних органів. З травня 2019 року в квартирі не з`являється (а.с.27).
З інформації, наданої Державною прикордонною службою 17.03.2023 року, вбачається, що 03.11.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перетнув державний кордон в пункті пропуску Ягодин, в`їхавши на територію України (а.с.108). Інформація про перетин кордону на виїзд не зберіглася, оскільки на той час вона зберігалася протягом п`яти років.
Свідок ОСОБА_10 , суду показала, що є сусідкою померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , живе в квартирі АДРЕСА_6 . З ними жив син ОСОБА_2 , який зловживав алкогольними напоями, виносив з квартири майно та продавав. Через це батько з ним часто сварився, викликав поліцію. ОСОБА_5 померла в грудні 2017 року, на той час ОСОБА_2 в квартирі вже не жив. Якось бачила ОСОБА_2 вже в 2020 році, приходив влаштовував сварку з батьком, викликали поліцію. Після цього він перестав приходити. ОСОБА_3 помер в жовтня 2020 року .
Свідок ОСОБА_15 , сусідка, живе в квартирі АДРЕСА_7 . Суду показала, що добре знала подружжя ОСОБА_2 та їх родину. ОСОБА_5 померла в кінці 2017 року, а ОСОБА_3 в 2020 році. Жили самі. Донька ОСОБА_1 переїхала до батька та доглядала його до смерті, він сильно хворів. Син ОСОБА_2 вів аморальний спосіб життя, вживав алкоголь, приводив друзів, виносив з квартири майно. На момент смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в квартирі вже не жив, не бачила його роки 2-3. У 2018 році він приїхав з Польщі і попросив залишити у неї в квартирі чемодан. Батьку влаштовував скандали. Через декілька днів чемодан забрав, більше вона його не бачила. За батьками доглядала донька ОСОБА_1 .
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/1757/19 від 21.05.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення відносно свого батька насильства психологічного характеру (а.с.29).
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, оскільки відповідач ОСОБА_2 , на час смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , з нею фактично не проживав, а також у встановлений законом строк для прийняття спадщини не звернувся до нотаріуса з заявою про її прийняття, то він є таким, що спадщину після вищевказаної спадкодавиці не прийняв.
У зв`язку з цим, єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її чоловік - ОСОБА_3 , який на час її смерті постійно проживав разом з нею та не відмовився від спадщини.
У свою чергу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на випадок своєї смерті залишив заповіт посвідчений Ніколаєнко Н.М. , приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області 04.05.2019 року за реєстровим номером 228, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те що йому буде належати та на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 (а.с.11).
21.10.2020 року із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася ОСОБА_1 (а.с.56-87).
Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
Стаття 1241 ЦК України передбачає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка)
Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.1-3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом.
ОСОБА_2 , на день смерті спадкодавця був зареєстрований у квартирі, але як встановлено в судовому засіданні з червня 2017 року фактично не проживав. Підстав для отримання ним обов`язкової частки у спадщині судом не встановлено.
Приймаючи до уваги надані позивачем докази, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-62, 64, 169, 212-215, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22.07.2023 року.
Суддя: Л.І. Стручкова