Справа №173/332/23
Провадження №2/173/294/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини до відповідачів ОСОБА_2 ,.і ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

17.02.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 03.04.2023 року.

30.03.2023 року позивачем подана уточнена позовна заява, яка прийнята судом.

03.04.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 29.05.2023 року, за в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_3

29.05.2023 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 29.05.2023 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

29.05.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати його батьком малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі області Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) внести зміни до актового запису № 19 від 08 лютого 2023 року, складеного Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:

- включення відомостей про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- внести відомості до актового запису № 19 від 08 лютого 2023 року його записавши батьком дитини

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.

З вересня 2021 року він знайомий із відповідачкою, ОСОБА_2 . Починаючи з кінця 2021 року вони фактично проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина. Але ОСОБА_2 , на момент їхнього знайомства перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_3 , з яким фактично не підтримувала шлюбних відносин.

В 2022 році ОСОБА_2 , завагітніла від нього і було прийняте рішення про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 28.11.2022 року шлюб між ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , було розірвано.

ОСОБА_2 ,. ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина - ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.02.2023 року батьком дитини вказаний - ОСОБА_3 . Хоч біологічним батьком дитини є він.

ОСОБА_3 відмовився приїхати до органів РАЦСу, для подачі спільної заяви, про реєстрацію позивача батьком дитини, вказавши, що не має наміру вирішувати чужі проблеми. Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що ОСОБА_5 це його дитина, він бажає, щоб син мав його прізвище та по батькові і щоб він був зареєстрованим батьком дитини.

Відповідачка, ОСОБА_2 ,. в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснивши. що позивач дійсно є біологічним батьком народженої нею дитини, ОСОБА_5 . З вересня 2021 року вона проживає однією сім`єю з позивачем. Її колишній чоловік залишився проживати в м. Маріуполь і вона з ним ніяких відносин не підтримувала та не зустрічалась.

Відповідач, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади, оскільки фактичне місце перебування відповідача невідоме.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: представник Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ), в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вислухавши учасників розгляду справи, свідків, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 , народився син, який був зареєстрований як ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 , раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . За рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 28.11.2022 року шлюб між ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , було розірвано, що підтверджується копією рішення суду.

Позивач та ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтвердили, що вони з кінця 2021 року вона фактично проживає з позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина і що саме позивач ОСОБА_1 , є біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників .

Оскільки позивач та мати дитини. ОСОБА_2 , підтверджують факт спільного проживання їх як чоловіка і дружини з кінця 2021 року та факт того, що позивач, ОСОБА_1 , є біологічним батьком дитини, дані факти вважаються встановленими і доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Судом встановлено, що дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , тому відомості про батька дитини були внесені до актового запису про народження дитини на підставі актового запису про шлюб № 30 від 23.02.2016 року, складеним Іллічевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області області, що підтверджується копією рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України - Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він проживає однією із ОСОБА_2 , з кінця 2021 року. Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,батьком якого був записаний ОСОБА_3 , з яким мати дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі і дитина народжена до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу.

Таким чином позивач визнає себе батьком дитини та звернувся із позовом до чоловіка матері дитини про визнання свого батьківства.

Мати дитини, ОСОБА_2 , визнає та підтверджує той факт, що батьком народженої нею дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач, ОСОБА_1 .

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Оскільки мати дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнає, що позивач, ОСОБА_1 , є батьком дитини і у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, даний факт суд вважає встановленим.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Враховуючи наведені вище обставини, а також той факт, що відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини записані на підставі свідоцтва про шлюб, а не на підставі заяви відповідача, ОСОБА_3 , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати батьківство позивача щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як судом ухвалюється рішення про визнання батьківства позивачем.

Відповідно до ст. 134 СК України - На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки судом ухвалюється рішення про визнання батьківства позивача щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за можливе змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », а по батькові із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », всі інші власні дані про дитину залишити без змін.

Також суд вважає за потрібне виключити відомості про батька дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 із актового запису № 19 від 08 лютого 2023 року, вчиненого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янскьому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України - Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги про визнання батьківства, за якими позивачем сплачений судовий збір 1073.60 грн. судом задоволенні, дана сума підлягає стягненню з відповідачів рівних частинах з кожного на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,- ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , батьком малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Кам`янське Дніпропетровської області Україна, зареєстрованої Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 лютого 2023 року, актовий запис № 19.

Зобов`язати Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі області Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) внести зміни до актового запису № 19 від 08 лютого 2023 року, складеного Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження дитини - ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:

- включення відомостей про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: м. Маріуполь Донецької області;

- внести відомості до актового запису № 19 від 08 лютого 2023 року в записавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 .

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ».

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: м. Маріуполь Донецької області і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 60 грн., на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 по 536 грн.. 80 коп., з кожного, на відшкодування понесених с удових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 08.06.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 08.06.2023 року

Дата набрання законної сили:11.07.2023 року