У Х В А Л А

08 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 949/1459/22

Провадження № 22-ц/4815/536/23

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого Гордійчук С.О,

суддів: Боймиструка С.В.,

Шимківа С.С.,

розглянувши в порядку письмового порядку без повідомлення учасників справи в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коханої О.В. на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року у справі №949/1459/22

у с т а н о в и в :

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року відмовлено у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Коханої Оксани Олександрівни про зміну предмету позову (в порядку частини 3 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України).

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Коханої Оксани Олександрівни про зміну процесуального статусу Служби у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області із третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 на відповідача по справі за первіним позовом - відмовлено.

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ошурка Йосипа Миколайовича про виклик свідків - задоволено.

Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 .

Клопотання ОСОБА_2 про виклик свідків - задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , жительку АДРЕСА_4 .

Закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15:30 год. 23 березня 2023 року в приміщенні Дубровицького районного суду Рівненської області (вул. Миру, 2а, м. Дубровиця, Рівненська область).

У судове засідання викликано сторін для розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з означеною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалами Рівненського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України ).

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі №522/14750/16-ц (провадження №14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі №761/6099/15-ц (провадження №14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц (провадження №14-259цс18).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».

Колегія суддів враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Статтею 362 ЦПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження, серед яких відсутня така підстави для закриття провадження, як помилково відкрите.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2021 року по справі № 29/5005/6381/2011 викладено правову позицію, в якій зазначено: «статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження. Втім, хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите, в даному випадку, процесуально вірними були дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як «суд встановлений законом» в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічний за змістом правовий висновок про закриття апеляційного провадження у випадку його відкриття за переглядом судового рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, викладений у постановах Верховного Суду від 08 січня 2019 року у справі №922/1906/18, від 13 серпня 2019 року у справі № 5002-17/2743-2009, 20 серпня 2019 року у справі №910/1702/15-г, від 29 квітня 2020 року у справі № 917/1185/18.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року про призначення справи до розгляду в частині відмови у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Коханої О.О. про зміну предмету позову (в порядку частини 3 статті 49 ЦПК України).

Проте, судом апеляційної інстанції помилково відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою на всю ухвалу та призначено її до розгляду.

Враховуючи, що судом помилково відкрито апеляційне провадження в частині, що не підлягає оскарженню (абзаци 2-8 резолютивної частини ухвали), колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження в цій частині.

Керуючись ст.ст. 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кохана О.В. на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 березня 2023 року в частині, що не підлягає оскарженню (абзаци 2-8 резолютивної частини ухвали) - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Гордійчук С. О.

Судді: Боймиструк С.В.

Шимків С.С.