ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7334/23 Справа № 183/9110/21 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Олімпекс-Агро, товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Олімпекс-Агро (далі ТОВ Олімпекс-Агро), товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське (далі ТОВ АП Придніпровське) про розірвання договору оренди землі, мотивуючи його тим, що йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №130194, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 3,330 га, кадастровий номер :02:022:0263, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У 2004 році між ним та ТОВ Олімпекс-Агро було укладено договір оренди земельної ділянки, без номеру та дати, який 17 березня 2005 року зареєстрований у Новомосковському державному центрі за реєстраційним №04:05:126:01407.

Вказував, що у відповідності до п.п.1,2.1,2.3 договору він надав ТОВ Олімпекс-Агро у строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 4 роки 11 місяців 9 днів з моменту державної реєстрації договору. Відповідно до п.2.2 цього договору ТОВ Олімпекс-Агро зобов`язався сплачувати позивачеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1.5% від грошової оцінки землі, що становить 475,10 грн. за один рік. Строк видачі орендної плати до 30 грудня календарного року.

13 липня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано додаткову угоду без номеру та дати до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та ТОВ Олімпекс-Агро, яка зареєстрована в реєстрі за №04:09:126:03952. За змістом договору було вирішено: продовжити термін дії договору до 31 грудня 2021 року та збільшити розмір орендної плати у грошовій формі, а саме у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 656,00 грн., а також визначено, що орендар проводить доставку соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. Крім того, договір доповнено абз.5 п.3 щодо надання права орендареві самостійно передавати земельну ділянку в суборенду, а також встановлено відповідальність орендаря за заростання орендованої земельної ділянки бур`янами. 29 березня 2018 року до зазначеного договору оренди була укладена додаткова угода про заміну сторони та внесення змін до договору оренди.

Зазначав, що додатковою угодою від 29 березня 2018 року було змінено орендаря на ТОВ АП Придніпровське, а також змінено строк дії договору оренди земельної ділянки до 31 грудня 2028 року зі щорічною орендною платою у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8 116,11 грн., а також визначено обов`язок орендаря проводити безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем.

Посилаючись на те, що у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню), однак з 2017 року по 2021 рік включно, відповідачами взагалі не виконуються взяті зобов`язання щодо оранки, культивації присадибної ділянки та надання послуг з поставки 1 тони соломи до його садиби, а орендна плата у грошовій формі сплачується не в повному обсязі та із порушенням строків її виплати, тобто має місце систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки, а тому просив суд ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,330 га (кадастровий номер :02:0 22:0263), без номеру та дати, зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за №04:05:126:01407 від 17 березня 2005 року, з урахуванням змін та доповнень, викладених у додатковій угоді без дати та номеру, зареєстрованої у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за №04:09:126:03952 від 13 липня 2009 року та додаткової угоди №б/н від 29 березня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди), укладений між ним та ТОВ Олімпекс-Агро, яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві ТОВ АП Придніпровське; вирішити питання стосовно судових витрат.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання відносно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ АП Придніпровське ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вони не порушували умов договору оренди. Орендна плата за спірний період здійснювалась своєчасно та у повному обсязі згідно умов договору. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що на час укладання додаткової угоди, законом не передбачено таких самостійних форм орендної плати, як натуральна та відробіткова, а тому безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та оранка і культивація присадибної ділянки за свою суттю не є самостійними формами орендної плати, а є додатковими обов`язками орендаря. Вказує, що позивач протягом 2018-2021 років не зверталася із заявами про надання послуг щодо оранки, культивації та безкоштовної поставки соломи до її садиби, а заяви, що містяться у матеріалах справи, то форма викладення, дати та характер заяв свідчить лише про те, що ці заяви до підприємства не надавались і були створені вже під час судового розгляду справи виключно для надання до суду. Зауважує, що договором оренди земельної ділянки, з урахуванням внесених змін, не передбачено обов`язку відповідача щорічно, або у певний період часу (періоди) року здійснювати поставку соломи до садиби орендодавця та здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця. Договором передбачено послуги транспортування соломи (завезення), а не надання її у певній кількості.

16 серпня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошував на тому, що відповідачами порушено істотні умови договорів, а тому він мав право на їх розірвання. Просив стягнути з апелянта витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалам справи, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,330 га, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно договору оренди земельної ділянки без номера та дати, що був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Олімпекс-Агро та зареєстрований 17 березня 2005 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за реєстраційним №04-05-126-01407, орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар ТОВ Олімпекс-Агро прийняв в оренду земельну ділянку площею 3,330 га, яка належить орендодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ДП №130194 від 09 грудня 2002 року.

13 липня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано додаткову угоду без номеру та дати до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Олімпекс-Агро, яка зареєстрована в реєстрі за №04:09:126:03952.

Відповідно до умов якого продовжено термін дії договору до 31 грудня 2021 року (п.2) та збільшено розмір орендної плати у грошовій формі, а саме у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 656,00 грн. (пункт 1), а також визначено, що орендар проводить безкоштовну доставку соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання.

29 березня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ТОВ Олімпекс-Агро та відповідачем ТОВ АП Придніпровське укладено додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі.

Вказана додаткова угода була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 130889778 від 15 липня 2018 року.

Відповідно до п.1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року, зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди.

Відповідно до п.4.1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року, сторони домовились внести зміни в абзац 1 п.2.2, розділу 2 умов договору оренди та викласти його в наступній редакції: «п.2.2 За користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% (сім цілих п`ять десятих) відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем».

Відповідно до п.4.2 додаткової угоди від 29 березня 2018 року, сторони домовились внести зміни в абзац 1 п.2.3 Термін дії договору, Розділу 2 умов договору оренди та викласти його в наступній редакції: «Договір діє до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем».

Відповідно до умов обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Матеріали справи містять відомості про виплату орендної плати за 2018,2019,2020,2021 роки, а також платіжні доручення, надані відповідачем ТОВ АП Придніпровське в якості доказів виконання орендарем своїх зобов`язань за договором оренди в частині виплати орендної плати у грошовій формі.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що договори оренди землі визначають три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином сторони укладаючи договори оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. До звернення з цим позовом, відповідач протягом 2018-2021 років допускав прострочення та неповну виплату орендної плати за договором оренди землі, це також вбачається із поданих ТОВ АП Придніпровське доказів виплати орендної плати у грошовій формі за період з 2018 року по 2021 рік включно. Також відповідачами порушено натуральну та відробіткову форми оплати, що також свідчить про порушення умов договору та є підставою для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 вищевказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положеннями ст.31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, законодавство встановлює, що розірвання договору в односторонньому порядку можливе лише тоді, коли це прямо передбачено у договорі оренди землі.

Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Відтак, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці.

Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

У пункті «д» ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України встановлює різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Колегія суддів зазначає, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

В матеріалах справи містяться відомості про виплату орендної плати за 2018,2019,2020,2021 роки, а також платіжні доручення.

Відповідно до додаткової угоди від 29 травня 2018 року до договору оренди землі, розділу «Орендна плата» внесено зміни до абз.1 п.2.2 та абз.1 п.2.3 договору оренди землі та викладено у наступній редакції «За користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що складає 8 116,11 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря на підставі поданої письмової заяви орендодавцем.

Отже, договором передбачено послуги саме завезення соломи та здійснення безкоштовної оранки та культивації присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах орендаря. При цьому, надання зазначених послуг здійснюється лише на підставі поданої письмової заяви орендодавця.

Тобто, виконання вказаних дій за договором проводиться за ініціативою орендодавця.

В матеріалах справи відсутні докази відмови (або не реагування) відповідачів у виконані умов договору оренди щодо безкоштовного завезення соломи до садиби позивача, безкоштовної оранки та/або культивації присадибної земельної ділянки орендодавця. При цьому, належних доказів звернення позивача до відповідача ТОВ АП Придніпровське із заявою на завезення соломи, обробітку присадибної ділянки суду не надано.

Надані позивачем заяви щодо звернення останнього до відповідача із заявою на завезення соломи, обробітку присадибної ділянки, колегія суддів вважає неналежними доказами, оскільки неможливо встановити факт надсилання/передачі та отримання відповідачем вказаних заяв.

В той час коли згідно з частиною шостою статті 5 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства.

Зазначений порядок подання письмових звернень є загальновідомим, усталеним правилом поведінки у сфері ділового обороту, тобто нічим іншим, як звичаєм ділового обороту.

Як зазначалось вище, жодні докази надсилання поштою або передання позивачем до ТОВ «АП «Придніпровське» заяв, що містяться у матеріалах справи, позивачем не надані та в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, встановивши, що додаткова угода містить вимогу щодо звернення орендодавця до орендаря із письмовою заявою щодо завезення соломи, обробітку присадибної ділянки, однак належними та допустимими доказами факт звернення ОСОБА_1 до відповідача із вказаними заявами у період 2018-2021 роки не підтверджено, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність тверджень позивача щодо невиконання відповідачем умов договору оренди в частині надання вказаних послуг.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджено та оцінено докази.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ АП Придніпровське підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 362 грн. за подання апеляційної скарги.

Судові витрати, понесені позивачем у розмірі 7 000 грн., про стягнення яких заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, до відшкодування за рахунок ТОВ АП Придніпровське не підлягають.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Олімпекс-Агро, товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське про розірвання договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське (ЄДРПОУ 41102163) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 362 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров