Провадження № 2/522/744/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , третя особа Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» (, адреса: м.Одеса, п-т. Небесної сотні, 47/1, оф. 2), яка подана адвокатом Федяєвим Сергієм Володимировичем (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (, адреса: 03150, м.Київ, вул. Фізкультури, 28-Д), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: 65023, м.Одеса, вул. Пастера, 58) про звільнення майна з-під арешту, в якій просить: звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом скасування арештів, накладених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35612117, виданий 29.04.2013, видавник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Лукасевич Геннадій Олегович (номер запису про обтяження: 46507002).

В обґрунтування позову зазначено, що Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63235194 від 03.02.2022 року, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстроване Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнвестМент Корпорейшен». Підставою реєстрації права власності на вищезазначене майно за позивачем стало: договір іпотеки, серія та номер: 4008, виданий 10.07.2008, видавник: ПН ОМНО Носенко О.В.; договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2181, виданий 17.11.2021, видавник: ПН ОМНО Янковська О.С.; копія вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 18.11.2021, видавник: ТОВ "Інвестмент корпорейшен"; копія вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 18.11.2021, видавник: ТОВ "Інвестмент корпорейшен"; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 234, виданий 18.11.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 226, виданий 18.11.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 648, виданий 22.11.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 740, виданий 21.12.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 871, виданий 21.12.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 790, виданий 21.12.2021, видавник: АТ Укрпошта; довідка, серія та номер: б/н, виданий 31.01.2022, видавник: ТОВ "Івестмент корпорейшен".

Позивач є іпотекодержателем за вищевказаним іпотечним договором, права вимоги щодо якого йому було відступлене за договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17.11.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Янковською О.С., що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, 31.01.2022 за позивачем було зареєстровано право власності на предмети іпотеки, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Однак з інформаційної довідки з Державного реєстру обтяжень від 29.09.2022 позивачеві стало відомо, що на дане нерухоме майно накладено арешти, а саме: постановою, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35612117, виданий 29.04.2013, видавник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Лукасевич Г.О. (номер запису про обтяження: 46507002). Даний позов було подано до суду для захисту порушеного майнових прав та інтересів позивача, як власника квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки арешти накладені на майно ОСОБА_1 , та позивач не має до даних арештів ніякого відношення. ОСОБА_1 більше не є власником вищезазначеного майна. Позивач має бажання скористатись своїм правом розпорядження майном, однак, реалізувати вказане право не є можливим внаслідок існування вказаних арештів на нерухоме майно. Існування арештів, які накладені на вказане майно унеможливлюють реалізацію позивачем свого права власності щодо розпорядження вказаним майном. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН». Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2023 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином.

Від представника позивача адвоката Федяєва С.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Від представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - адвоката Царюк М.З. на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без участі представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 22 серпня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 311203408 від 29.09.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» є власником квартири АДРЕСА_3 загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м.

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63235194 від 03.02.2022, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, Горда Ірина Володимирівна.

Підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 4008, виданий 10.07.2008, видавник: ПН ОМНО Носенко О.В.; договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2181, виданий 17.11.2021, видавник: ПН ОМНО Янковська О.С.; копія вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 18.11.2021, видавник: ТОВ "Інвестмент корпорейшен"; копія вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, серія та номер: б/н, виданий 18.11.2021, видавник: ТОВ "Інвестмент корпорейшен"; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 234, виданий 18.11.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 226, виданий 18.11.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 648, виданий 22.11.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 740, виданий 21.12.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 871, виданий 21.12.2021, видавник: АТ Укрпошта; копія рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 790, виданий 21.12.2021, видавник: АТ Укрпошта; довідка, серія та номер: б/н, виданий 31.01.2022, видавник: ТОВ "Івестмент корпорейшен".

На дане нерухоме майно накладено арешти, а саме: постановою, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35612117, виданий 29.04.2013, видавник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Лукасевич Геннадій Олегович (номер запису про обтяження: 46507002).

Відомості про суб`єктів обтяження: Обтяжувач: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За правилами ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для знання арешту з майна є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Лукасевича Г.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 35612117 від 29.04.2013 на спірне нерухоме майно накладено арешт. Арешти накладені на майно ОСОБА_1 , яка більше не є власником вищезазначеного майна, та позивач не має до даних арештів ніякого відношення.

При цьому, суду не надано доказів відповідно до яких можливо було б встановити у якому виконавчому провадженні накладено арешт на спірне нерухоме майно, суті виконавчого провадження, який виконавчий документ слугував підставою для його відкриття, хто є стягувачем у такому виконавчому провадженні, що є суттєвим під час вирішення спору про зняття арешту з майна.

В позовній заяві позивач зазначає, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є особою, в інтересах якої було накладено стягнення, разом з тим жодних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано, при цьому арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Також, у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо вказаного виконавчого провадження під час виконання якого накладено арешт на квартиру.

Із клопотанням про витребування доказів у разі неможливості їх самостійного отримання, позивач до суду не звертався.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстави позову, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладені на позивача.

Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , третя особа Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 серпня 2023 року

Суддя Ю.І. Ковтун