Справа №302/560/23
Номер рядка звіту 67
30.03.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого, судді Пухальського С. В.,
за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що протягом 2018-2020 років вона з відповідачем перебувала у близьких стосунках і деякий час спільно проживали.
Від спільного з відповідачем проживання в них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому їх стосунки з відповідачем не склалися, шлюб вони не зареєстрували і на даний час з відповідачем проживають окремо.
Позивачка зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , а відповідач проживає у АДРЕСА_2 разом з їх малолітніми дітьми та займається їх вихованням й матеріальним утриманням.
Як зазначає позивачка, внаслідок введення військового стану та складної ситуації в Україні, відсутності роботи, вона має намір виїхати у Чеську Республіку на заробітки, де знайшла собі роботу на невизначений термін, а тому доглядом, вихованням та утриманням дітей займатись не зможе.
Крім того, діти відвідують Міжгірський заклад дошкільної освіти №3, а старша донька ОСОБА_5 наступного року повинна піти до школи. До дошкільного навчального закладу дітей відводить і забирає батько. Забрати з собою і забезпечити навчання дітей за кордоном при незнанні ними мови та відсутності українських навчальних закладів, позивачка не матиме жодної можливості і це не відповідатиме інтересам дітей.
В свою чергу у відповідача наявні всі необхідні умови для комфортного проживання дітей. Крім того, діти і так на даний час проживають разом із батьком.
Відповідач працевлаштований, має постійну роботу та систематично отримує заробітну плату достатню для самостійного утримання дітей.
Юридична невизначеність питання перебування малолітніх дітей на утриманні, вихованні і проживанні у відповідача змушують її звернутися до суду з цим позовом, в якому вона просила визначити місце проживання, самостійне виховання та утримання малолітніх дітей разом із батьком.
Ухвалою суду від 20 березня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кривка П. П. в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви з проханням розгляду справи за заявленим позовом за їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву за змістом якої висловив позицію про визнання позовних вимог у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі.
Органом опіки і піклування Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області подано заяву з проханням розгляду справи без участі їх представника, в якій також висловлено позицію про визнання позовних вимог.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачка позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
Суд встановив, що від спільного проживання сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 16, 17).
Як вбачається з актів обстеження умов проживання від 10.03.2023 та від 23.12.2022, встановлено, ОСОБА_2 проживає в індивідуальному одноповерховому житловому будинку, який складається з 4 житлових кімнат. Разом із ОСОБА_2 проживають малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В будинку є необхідні меблі, побутова техніка: (холодильник, морозильна камера, пральна машина, плита електрична, тощо). Будинок не газифікований, опалюється дровами. У кімнатах чисто та прибрано, в наявності є посуд, постільна білизна, засоби гігієни, продукти харчування. У житловому будинку наявні всі необхідні умови для проживання малолітніх дітей. Мама дітей з дітьми не проживає та має намір виїхати на довготривалий термін за кордон на заробітки. Діти залишаються перебувати на утриманні та самостійному вихованні батька (а.с. 18, 21).
ОСОБА_2 працює в КП «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства», де характеризується як дисциплінований, відповідальний та надійний працівник (а.с. 19, 20).
Отже, судовим розглядом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є турботливим батьком, який прагне для створення належних умов виховання та утримання своїх дітей.
Відповідно до частин 8 та 9 статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За змістом частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до частини 1 статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Частинами 1 та 2 статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (частини 1 та 2 статті 160 СК України).
З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та встановлені судом обставини в їх сукупності, виходячи з визнання відповідачкою позову, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визначення місця проживання, самостійного виховання та утримання малолітніх дітей батьком.
При ухваленні такого рішення суд переконаний, що за наведених вище обставин визначення місця проживання малолітніх дітей разом із батьком відповідатиме їх інтересам.
Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Визначити місце проживання, самостійне виховання та утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 30 березня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.