Дата документу 31.03.2023
Справа № 501/4445/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Лісіциної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (треті особи: орган опіки та піклуванні виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, орган опіки та піклування Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, Чорноморський відділ Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса)) про встановлення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_3 з позовом (а.с.1-6), в якому просить:

- встановити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- припинити стягнення аліментів за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2009 року по справі №2-775 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20 листопада 2009 року і до повноліття сина тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- виконавчий лист Іллічівського міського суду Одеської області від 30 грудня 2009 року по справі №2-775 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.11.2009 і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , - визнати таким, що не підлягає виконанню;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно отримані аліменти на утримання дитини за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2009 року по справі №2-775, у розмірі 40228,07 грн.

20.03.2023 в судовому засіданні представник позивача просила не розглядати заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та аліментів на утримання дитини (а.с.104).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у нього з відповідачем ОСОБА_2 є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . По домовленості з відповідачем, після розірвання шлюбу син повинен був проживати з нею. Але з 26 березня 2018 року син ОСОБА_5 проживає разом з батьком, ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що між ним та його матір`ю, склались вкрай негативні стосунки, пов`язані з фізичним та психологічним насильством над дитиною зі сторони відповідача.

За таку поведінку відповідно до дитини ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП.

Син з березня 2018 року постійно проживає разом з батьком, з початку в АДРЕСА_1 , а тепер, після того, як позивач зареєстрував новий шлюб, вони проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Син ОСОБА_5 навчається в школі в с.Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, в 7-Б класі.

Сторони не можуть досягти згоди щодо визначення місця проживання їх спільної дитини.

Рішенням суду від 16 грудня 2009 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку.

Але, з урахуванням того, що ОСОБА_4 з березня 2018 року постійно проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 .

Станом на березень 2018 року заборгованість позивача перед відповідачем по сплаті аліментів на утримання сина в рамках виконавчого провадження №17795394 складала 26880,44 гривні. До сьогоднішнього дня з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь відповідача, не зважаючи на те, що син ОСОБА_5 фактично проживає з ним, та знаходиться на його повному утриманні.

Позивач вважає, що оскільки дитина проживає разом з ним, а він з березня 2018 року виплатив на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 67108,07 гривень, то ці аліменти підлягають поверненню, як безпідставно отриманні. З урахуванням заборгованості по виплаті аліментів станом на березень 2018 року в сумі 26880,00 гривень, відповідач ОСОБА_2 повинна повернути позивачу 40228,07 грн. (67108,07 грн. 26880,00 грн.).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала.

Третьою особою надано висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком (а.с.90).

Представник третьої особи Лісіцина О.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.49).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2009 року з ОСОБА_3 щомісячно стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (а.с.10).

Позивач має заборгованість по сплаті аліментів, яка, згідно наданого розрахунку, станом на 31.10.2021 становить 47026,75 грн. (а.с.13-14).

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 21 травня 2018 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП (а.с.9), судом було встановлено, що ОСОБА_2 завдала своєму малолітньому сину ОСОБА_4 , 2009 року народження, фізичне та психологічне насилля, яке виражалось в побитті і погрозах.

Згідно акту про встановлення факту постійного проживання від 04 вересня 2018 року, ОСОБА_4 , 2009 року народження, проживає разом з ОСОБА_3 , 1978 року народження, ОСОБА_6 , 1981 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15,17).

Згідно довідки Будинку дитячої та юнацької творчості Чорноморської міської ради Одеської області від 04.05.2018 №51 (а.с.18), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з квітня 2018 року займається у Будинку дитячої та юнацької творчості в гуртку «Умілі руки», дитина творча, активна, сумлінно виконує завдання. Батько ОСОБА_3 приймає активну участь у житті та усесторонньому розвитку сина. Протягом навчання мати участі у вихованні сина не приймала, керівник жодного разу її не бачив.

Згідно повідомлення служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 26.02.2021 №95 (а.с.19), у 2018 році у зв`язку з неналежним ставленням щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , малолітній ОСОБА_4 , 2009 року народження, був переданий в сім`ю батька ОСОБА_3 на виховання та проживання.

Начальником служби у справах дітей Великодолинської селищної ради, інспектором відділу соціальних послуг Великодолинської селищної ради та фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб було складено відповідний акт обстеження умов проживання, акт та висновок оцінки потреб сім`ї, з яких вбачається, що умови проживання ОСОБА_4 , 2009 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 , задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини. Дитина має окрему кімнату, ліжко, в достатній кількості є одяг, продукти харчування. Кімната облаштована відповідно до віку та потреб дитини. Стосунки в родині спокійні, доброзичливі. Дитина живе з батьком 4 роки. Мати не займається вихованням дитини, отримує аліменти (а.с.59-73).

Згідно наданого висновку від 02.12.2022 №07/7-2447, орган опіки та піклування Великодолинської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з батьком ОСОБА_3 (а.с.90). У вказаному висновку, окрім іншого, також зазначено, що у відеозв`язку з дитиною на комісії з питань захисту прав дитини при Великодолинській селищній раді 25.11.2022, з`ясовано, що ОСОБА_5 бажає проживати разом з батьком.

В судовому засіданні 23.03.2023 було проведено опитування малолітнього ОСОБА_4 , в ході якого він пояснив, що проживає та бажає проживати разом з батьком, стосунки у них спокійні та доброзичливі, мати з ним не спілкується, не займається його вихованням та не цікавиться його життям.

Відповідно до частини 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до частини 1 та частини 2 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини.

Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Врахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, і така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання дитини, що стало підставою для подачі позову до суду.

Враховуючи, що на даний час дитина постійно проживає разом з батьком, має особисту прихильність до нього, за місцем проживання створені всі належні умови для виховання та гармонійного розвитку дитини, а також з урахуванням думки самої дитини, яка бажає проживати з батьком, то суд вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_4 , 2009 року народження разом з батьком ОСОБА_3 .

Щодо вимог про припинення стягнення аліментів, стягнення безпідставно отриманих аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення.

Можливість звільнення особи від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, передбачена статтею 273 СК України.

Отже, стягнення з особи аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

У спорах з приводу припинення стягнення аліментів на утримання дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Зазначений правовий висновок відображено в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц.

Згідно з частиною четвертою статті 273 Цивільного процесуального кодексу У країни (далі - ЦПК України), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначено разом з батьком ОСОБА_3 , що є обставиною, яка має істотне значення, то, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини.

У відповідності до ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки лише припинення стягнення аліментів не призведе до закриття виконавчого провадження за яким з позивача безпідставно стягуються аліменти.

Також, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення безпідставно отриманих відповідачем аліментів у розмірі 40228,07 грн., оскільки, як було встановлено судом дитина ОСОБА_4 , з березня 2018 року проживає разом з батьком, але на його утримання з позивача по сьогоднішній день стягуються аліменти, що суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Керуючись ст.ст.263,265 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (треті особи: орган опіки та піклуванні виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, орган опіки та піклування Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, Чорноморський відділ Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса)) про встановлення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів, - задовольнити.

Встановити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Припинити стягнення аліментів за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2009 року по справі №2-775 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20 листопада 2009 року і до повноліття сина тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчий лист Іллічівського міського суду Одеської області від 30 грудня 2009 року по справі №2-775 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.11.2009 і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно отримані аліменти на утримання дитини за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2009 року по справі №2-775, у розмірі 40228,07 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 31 березня 2023 року.

Суддя