Ухвала

22 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 591/1849/20

провадження № 61-18359св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2»,

відповідачі: ОСОБА_1 , державний реєстратор Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбська Ірина Вікторівна,

третя особа - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2021 року у складі судді Шелєхової Г. В. та постанову Сумського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Криворотенка В. І. , Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2» (далі - ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2»; ОСББ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської І. В. (далі - державного реєстратора), третя особа - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 . У травні 2018 року ОСОБА_1 почав проводити роботи по реконструкції вказаного нежитлового приміщення, шляхом облаштування окремого входу в несучій стіні будинку та розширення території нежитлового приміщення за рахунок захоплення прибудинкової території. Позивач звернувся до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради із заявою про знесення самочинної прибудови та накладення штрафу на відповідача. Однак, управління може проводити перевірки лише щодо тих об`єктів, які знаходяться у процесі будівництва, а згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано нежитлове приміщення, площею 67,4 кв. м. Державним реєстратором при реєстрації права власності не було перевірено наявність документів на підтвердження набуття права власності приміщення, площею 67,4 кв. м, яке було самовільно добудоване. Самовільне будівництво відповідача порушує права всіх співвласників будинку, адже несуча стіна будинку є їх спільною власністю. До того ж прибудоване приміщення знаходиться на земельній ділянці, що належить ОСББ на праві постійного користування.

Просило суд:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 42203239 від 24 липня 2018 року, за яким за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 67,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати ОСОБА_1 привести нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в первинний стан, що існував до здійснення будівельних робіт з реконструкції, а саме: знести за власний рахунок самовільну прибудову за адресою: АДРЕСА_1 , на яку державним реєстратором Білолюбською І. В. зареєстровано право власності;

стягнути зі ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2021 року позов ОССБ «Герасима Кондратьєва 127/2» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42203239 від 24 липня 2018 року, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 67,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності 27174138 від 20 липня 2018 року.

Зобов`язано ОСОБА_1 привести нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в первинний стан, що існував до здійснення будівельних робіт з реконструкції, а саме: знести за власний рахунок самовільну прибудову (нежитлова будівля - А-4; Вхідна група для ММГН-а) за адресою: АДРЕСА_1 , на яку державним реєстратором Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбською І. В. зареєстровано право власності.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСББ судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Постановою Сумського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Самохіна А. М. залишено без задоволення. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2021 року - без змін. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСББ витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000,00 грн.

Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_1 самовільно здійснено реконструкцію нежитлового приміщення зі збільшенням площі з 39,0 кв. м. на 67,4 кв. м без отримання вихідних даних, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації та за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Крім того, самовільно збудоване нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:011:0121, площею 0,2178 га, що належить ОСББ на праві постійного користування. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного. Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 922/476/20. Враховуючи викладене, на час звернення позивача до суду, збудоване ОСОБА_1 нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, яке розміщене на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві постійного користування. Позивач заперечує проти знаходження на земельній ділянці, що перебуває у нього на праві постійного користування, самочинно збудованого нерухомого майна ОСОБА_1 . Тому відновлення порушених прав позивача можливе лише знесенням самочинно збудованого майна. Тому таке право підлягає захисту відповідно до частини другої статті 95 ЗК України шляхом знесення самовільного будівництва у відповідності до частини четвертої статті 376 ЦК України.

Державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення площею 67,4 кв. м без дозвільних документів та зазначаючи підставу права виникнення права власності договір купівлі-продажу від 12 вересня 2008 року, порушила вимоги частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки не встановила відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме документального підтвердження введення об`єкта в експлуатацію, як того вимагає чинне законодавство та безпідставно провела державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суді попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 27 червня 2023 року передав справу № 916/1174/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 ГПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає необхідним відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 263/18985/19, про те, що вимоги власника землі про скасування реєстрації права власності на самочинне будівництво за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, та припинення її права власності на такий об`єкт є належними способами захисту порушеного права.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09 серпня 2023 року справу № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23) прийнято та призначено до розгляду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 916/1174/22.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 591/1849/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/1174/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат