УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 523/13948/21

провадження № 61-11726ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 наухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та поділ майна подружжя.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 02 серпня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір стягнення аліментів, встановлений судовим наказом, який виданий Суворовським районним судом міста Одеси від 02 листопада 2020 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09 серпня 2022 року змінено, скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частини транспортного засобу - автобусу MERCEDES - BENZ 313 CDI, 2000 року випуску, в розмірі 151 400,00 грн, 1/2 частини транспортного засобу автобусу БАЗ А 079 23, 2006 року випуску, в розмірі 140 250,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 березня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, оскільки апеляційний суд при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження не звернув увагу на те, що позивач ознайомилася з повним текстом судового рішення 30 серпня 2022 року, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, строк оскарження сплив 29 вересня 2022 року, а скаргу подано 30 вересня 2022 року, підстав для поновлення строку не було. Крім того, суд апеляційної інстанції невірно вказав дату рішення суду першої інстанції, помилково скасував неіснуюче рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09 серпня 2022 року, хоча як таке рішення ухвалено 02 серпня 2022 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвала про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, щообставини щодо неналежного поновлення строку на апеляційне оскарження позивачу зводяться до незгоди відповідача з судовими рішеннями Одеського апеляційного суду від 27 березня 2023 року. Невірно зазначена в постанові апеляційного суду дата ухвалення рішення суду першої інстанції не є нововиявленою обставиною, а є підставою для виправлення описки, яка була допущена при прийнятті постанови апеляційним судом. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для перегляду постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України.

03 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, направити справу до апеляційного суду для перегляду постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений через те, що заявник отримав повний текст оскарженого судового рішення 11 липня 2023 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Оскільки особа, яка 03 серпня 2023 року подала касаційну скаргу, 11 липня 2023 року отримала повний текст оскарженого судового рішення, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що:

апеляційний суд не звернув увагу на те, що позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження безпідставно, оскільки апеляційну скаргу подано більше ніж через тридцяти днів з моменту ознайомлення зі змістом рішення суду першої інстанції;

рішення суду першої інстанції скасовано безпідставно, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неправильно встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Апеляційний суд відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови апеляційного суду виходив з того, що не є в розумінні статті 423 ЦПК України нововиявленими обставинами незгода відповідача з ухвалою апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження та постановою апеляційного суду. Заява відповідача зводиться до незгоди зі змістом постанови апеляційного суду, яким скасовано та змінено рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поділ майна подружжя і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено. Також апеляційний суд зазначив, що неправильно зазначена дата у змісті постанови апеляційного суду дати ухвалення судом першої інстанції рішення суду є підставою для внесення виправлень у постанові цього ж суду.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, яким у задоволенні заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відмовлено, оскільки, у разі незгоди зі змістом судового рішення учасники справи мають право на їх оскарження, в порядку, передбаченому ЦПК України, наведені заявником обставини у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення про порушення апеляційним судом норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття (відмову у відкритті) апеляційного провадження та за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою не є розумінні статті 423 ЦПК України нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та поділ майна подружжя.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар