Справа № 214/4234/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визнання права власності на частину нерухомого майна, відшкодування вартості частки нерухомого майна, відшкодування витрат на оренду житлового приміщення, відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 14 червня 2023 року, в якій просить суд:

1)поновити термін поділу сумісного майна як подружжя;

2)визнати спільним сумісним майном подружжя та поділити шляхом визнання за нею права власності на майно та стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації 1/2 частини вартості квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

3)визначити частки чоловіка та дружини у майні рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, стягнути на її користь 1/2 частину ринкової вартості квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

4)для визначення ринкової вартості майна експертом витребувати у відповідача звіт (дані БТІ) про точну площу квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а також вартість за договором купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

5)визначити вартість моральної шкоди, яку наніс відповідач в результаті чого ОСОБА_3 потрапила на лікарняний;

6)визначити вартість моральної шкоди, яку відповідач наніс їй та донці ОСОБА_3 ;

7)визначити вартість моральної шкоди, яку відповідач наніс їй, ОСОБА_1 ;

8)стягнути з відповідача на її користь витрати на оренду квартири, яку з вини відповідача вона разом з донькою мали винаймати, у розмірі 59 500 грн. 00 коп.;

9)стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви передано в провадження судді Ткаченку А.В. 14 червня 2023 року.

Згідно з відповіддю №114060 від 15 червня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронний запит суду, ОСОБА_2 з 25 травня 2021 року по 07 березня 2023 року значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , знятий з обліку 07 березня 2023 року. Відомості про дійсне місце реєстрації відсутні.

З метою перевірки актуальних даних, судом направлено запит до адресно-довідкового органу 30 червня 2023 року та повторно 22 серпня 2023 року.

Судом встановлено, що позовна заява підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в силу ч.1 ст.30 ЦПК України за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, стосовно якого стосується предмет спору та яке є безпосереднім об`єктом спірного правовідношення.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.п.1, 2, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується (п.1); у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна (п.2); у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна (п.9); у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (п.10).

Дослідженням змісту позову встановлено, що позивач одночасно пред`явила до ОСОБА_2 ряд майнових вимог, які мають різний предмет спору: 1) вимоги щодо поділу нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; 2) відшкодування витрат на оренду житла; 3) відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 (за змістом позову в результаті обману, вчинення шахрайських дій, кримінальних правопорушень, побиття). Однак, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем взагалі не визначена ціна позову, виходячи із загальної суми всіх вимог шляхом їх складання за кожною з вимог.

Враховуючи, що предметом даного позову є нерухоме майно, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості такого майна станом на момент звернення до суду, про що також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, що будь-який майновий спір має ціну. При цьому позовна заява повинна містити не лише загальну ціну позову, а й відомості про вартість кожного із заявленого до поділу об`єкта майна, визначену за оцінкою, проведеною сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності станом на момент звернення до суду.

Зважаючи на різнобічність заявлених вимог, суд звертає увагу позивача, що положеннями ст.188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Однак, позивачем у пред`явленому позові взагалі не аргументовано необхідність одночасного заявлення вимог з різними предметами спору, відсутність між ними взаємозв`язку як між основними та похідними для їх вирішення в рамках однієї справи, що визначає наявність істотного смислового перенавантаження та ускладнює розгляд справи. Відтак задля необґрунтованого або штучного об`єднання вимог суд зауважує на доцільності роз`єднання позивачем вимог шляхом подання окремих позовів окремо про поділ майна, відшкодування витрат по оренді житла та окремо про відшкодування моральної шкоди.

Крім того, в порушення п.п.3, 4 ч.3 ст.175 ЦПК України пред`явлені ОСОБА_1 позовні вимоги є некоректними, не містять чіткості та конкретності в розрізі з обраним нею способом захисту прав, а фактично містять набор різних фраз, що виключає можливість їх однозначного розуміння, зокрема:

1)вимоги про поділ майна шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості частини спірних квартир не містять чіткого зазначення сум (тобто безпосередньо вартості спірних квартир), які позивач просить стягнути за п.п.2.3 вимог;

2)вимога про визначення часток подружжя у спільній сумісній власності є некоректною та нечіткою: не можливо однозначно встановити, які саме частки ОСОБА_1 просить визначити: рівні по за кожним або ж чи була між подружжям домовленість / шлюбний договір щодо відступу від їх рівності, про що вона вказує у п.3 вимог;

3)заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 , позивач не визначає її розмір у конкретній сумі (грошовому значенні), яку вона просить суд стягнути з відповідача. Суд зауважує, що в силу принципу диспозитивності суд вирішує спір за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог, перекладання позивачем на суд обов`язку у визначенні суми позовних вимог є абсурдним. Крім того, заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач її практично тричі дублює (пункти 5, 6, 7 вимог), у зв`язку з чим заявлені вимоги слід відкоригувати та привести у логічну взаємоузгодженість.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

У порушення вказаної норми позивачем у п.п.5, 6 не коректно викладено зміст позовних вимог у розрізі із обраним способом захисту, у тому числі заявлено вимогу про визначення розміру моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_3 , яка не є стороною по справі, не виступає у статусі співпозивача, а тому заявлені вимоги в цій частині слід відкоригувати зважаючи на те, що ОСОБА_1 є єдиним позивачем у справі, якою пред`явлено позов до суду. Пред`явлення вимоги у такому обсязі суперечить принципам змагальності, диспозитивності, оскільки вказана особа не уповноважувала позивача не представництво її інтересів та вправі самостійно пред`явити позов на захист своїх прав, інтересів у випадку наявності їх порушення, у зв`язку з чим позивачеві слід уточнити вимоги більш коректно.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом, який включається до складу судових витрат.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено в ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

У пред`явленому позові ОСОБА_1 пред`явлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 з різних обставин (вчинення обману, шахрайських дій), а також вимоги про поділ майна подружжя, відшкодування витрат на оренду житла, правові підстави для звільнення від сплати судового збору за які положеннями Закону України «Про судовий збір» не визначені.

Посилання позивача на підстави звільнення від сплати судового збору за пред`явлення даного позову п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є помилковими, оскільки виходячи з характеру спору, наведеного обґрунтування та заявлених вимог не поширюються на ці правовідносини.

У зв`язку з цим позивачеві слід сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, визначеної виходячи із дійсності вартості спірного майна та загальної суми усіх вимог, із наданням суду оригіналу платіжного доручення чи іншого касового документа (квитанції, чека тощо), який міститиме усі обов`язкові реквізити касового документа.

Крім того, до позовної заяви не долучено доказів, за ким фактично значиться зареєстрованим право власності на спірні житлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на час звернення позивача до суду з позовом згідно з даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР, що має істотне значення в контексті обраного позивачем способу захисту. У випадку неможливості самостійного надання суду таких доказів, позивач не ставить питання про їх витребування судом в порядку ст.84 ЦПК України шляхом подання відповідного клопотання із підтвердженням неможливості самостійного отримання таких доказів.

Окремо суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Подати заяву на отримання послуги з видачі такого витягу (в електронній чи паперовій формі) заявник може особисто або через представника (у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації, виконавчому комітеті сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, міських, районних у містах радах та їх виконавчих органах, державних реєстраторів прав на нерухоме майно, приватних нотаріусів чи у державних нотаріальних конторах) чи заповнивши заяву на отримання послуги онлайн на сайті: https://online.minjust.gov.ua/login зі сплатою адміністративного збору.

Викладаючи обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені вимоги, остання посилається на те, що у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вже розглядалась цивільна справа №214/2263/17 за позовом ОСОБА_2 до неї щодо поділу майна подружжя, в рамках якої нею було заявлено зустрічний позов з вимогами щодо поділу майна, яке є предметом спору і у даній справі. При цьому, до позовної заяви позивачем не долучено належним чином засвідченої копії судового рішення за результатами вирішення судом цивільної справи №214/2263/17 судом першої та апеляційної інстанцій, у тому числі заявленого нею зустрічного позову, що має істотне значення для даної справи. Долучений до позову фрагмент останньої сторінки рішення (а.с.159) з копією повістки не може бути визнаний як доказ.

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на оренду житла, позивач не надає доказів понесення таких витрат (квитанцій, розрахункових документів тощо), на підтвердження розміру заявлених нею вимог.

Дослідженням змісту позову встановлено, що він містить суперечливі мотивування щодо перебігу строку позовної давності звернення до суду: в одному випадку позивач вважає, що строк позовної давності «зупинений», в іншому не сплинув, при цьому у п.1 прохальної частини ставить питання «поновлення терміну поділу сумісного майна подружжя». Вказані неузгодження виключають можливість встановлення будь-якого логічного зв`язку між обґрунтуванням, наведеним ОСОБА_1 , та заявленими нею вимогами. Поміж іншим, положення чинного законодавства України взагалі не містять такого поняття як «термін поділу сумісного майна». Відтак позивачеві слід більш чітко викласти мотивувальну та п.1 прохальної частини позову у їх логічній послідовності.

Крім того, позивачем не виконано вимоги ч.2 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення;

- позивач не надає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), у зв`язку із чим суд звертає увагу позивача, що за положеннями ст.ст.133, 134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

- у позові відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались.

Водночас, позивач заявляє у прохальній частині позову вимогу відносно витребування доказів (п.4), натомість така вимога по своїй суті не є позовною та має інший процесуальний порядок та форму заявлення, що слід уточнити та привести у відповідність до вимог діючого ЦПК України шляхом подання відповідного клопотання про витребування доказів (у порядку ст.84 ЦПК України) з долученням доказів в обґрунтування неможливості самостійного надання та отримання заявлених доказів.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, у разі, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків терміном в 10 днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, доплатить судовий збір, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

При цьому суд звертає увагу позивача на право подання заяви про продовження визначеного судом процесуального строку на усунення недоліків у випадку неможливості усуненням недоліків позовної заяви в межах цього строку. Процесуальний порядок подання такої заяви регламентовано ч.2 ст.127 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визнання права власності на частину нерухомого майна, відшкодування вартості частки нерухомого майна, відшкодування витрат на оренду житлового приміщення, відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України тривалістю в 10 днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві за поштовою адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко