Справа № 177/1092/23
Провадження № 2-н/177/123/23
У Х В А Л А

09.06.2023 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» Назаренко О.С. звернулася засобами поштового зв`язку до суду із заявою, отриманою судом 06.06.2023, про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 8085,11 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 6,76 грн, інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 96,93 грн, послугу за відключення ел.установки в розмірі 1584,18 грн, а загалом - 11253,47 грн, та витрати зі сплати судового збору в розмірі 268,40 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано в разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як визначено ч. 5 ст. 165 ЦПК України, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На адресу суду, у порядку ч. 6 ст. 165 ЦПК України, 08.06.2023 надійшла відповідь від Департаменту адміністративних послуг Управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Криворізької міської ради, згідно з якої, ОСОБА_1 знятий з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 12.04.2021 у зв`язку зі смертю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 ЦПК України, зокрема, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, які звернулися із заявою або до яких пред`явлено вимоги, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно ч. 4 ст. 24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі або вирішення питання про видачу судового наказу. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво боржника у справах наказного провадження в силу його специфіки та характеру не передбачене.

Оскільки пред`явлення вимог до померлої особи, цивільна правоздатність якої на момент вирішення питання про видачу судового наказу припинена, виключає можливість видачі такого наказу, у той час як вимоги, які заявляє представник заявника, стосуються стягнення заборгованості, що утворилась за спожиті житлово-комунальні послуги, відомостей про спадкоємців боржника та факт отримання спадщини ким-небудь зі спадкоємців в матеріалах справах немає, тому суд приходить до висновку, що за таких обставин у видачі судового наказу за вимогою ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» слід відмовити.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу не позбавляє заявника права пред`явити вимоги до спадкоємців у порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, що є самостійним предметом доказування, а тому захист прав заявника має здійснюватися виключно в порядку позовного провадження шляхом пред`явлення позову до спадкоємців правонаступників споживача.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160-164, п. 4 ч. 1 ст. 165, ст.ст. 166, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя: