Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/128/2023 Справа № 641/5055/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чайка І.В.

за участю секретаря судового засідання Шумейко С.О. .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого подання приватний виконавець вказує, що у нього на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 71839698, щодо виконання виконавчих листів № 641/9326/21 від 05.05.2023 року, виданих Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 23 листопада 2021 року у розмірі 93 820,00 гривень, 3% річних у розмірі 3 283,70 гривень, а всього 97798 гривень 22 копійки та судового збору у розмірі 977 (дев`ятсот сімдесят сім) гривень 98 копійок. Виконавцем направлені запити до відповідних державних органів, з метою пошуку рухомого майна боржника, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення: 17.05.2023 року винесена постанова про арешт коштів боржника, яка за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження з інформаційними системами банків, направлена для виконання до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ "СЕНС БАНК", АТ КБ ПРИВАТБАНК, АБ "УКРГАЗБАНК". Згідно повідомлення АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ "СЕНС БАНК" в автоматизованій системі виконавчого провадження арешт накладений. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови. Решта банківських установ повернули постанову виконавця без виконання у зв`язку з відсутністю рахунків боржника. 02.07.2023 року до АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». АТ "СЕНС БАНК" направлена вимога щодо надання інформації про рахунки боржника та залишку коштів. Згідно відповіді в автоматизованій системі виконавчого провадження АТ "СКАЙ БАНК" повідомив про наявність одного рахунку, відкритого на ім`я боржника, кошти на якому відсутні, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повідомив про наявність двох рахунків, відкритих на ім`я боржника, кошти на якому відсутні та АБ "УКРГАЗБАНК" повідомив про наявність двох рахунків, відкритих на ім`я боржника, кошти на якому відсутні. Надійшла відповідь від МВС України про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за боржником. Виходом приватного виконавця , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржник не надав допуску до квартири, що є перешкодою для примусового виконання виконавчого документа, про що складено акт приватного виконавця. Отже, виконавцем вичерпним чином вжиті заходи примусового виконання рішення для задоволення вимог стягувана, шляхом звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника, однак такі заходи не призвели до очікуваного результату - повного та фактичного виконання судового рішення, за якими видані виконавчі документи.

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. у судове засідання не з`явився, у поданні просить проводити розгляд справи без його участі.

Розглянувши подання приватного виконавця, дослідивши матеріали, надані в його обґрунтування, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 05.05.2023 року Ленінським районним судом. Полтави видані виконавчі листи № 641/9326/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 977 грн. 98 коп. та суми боргу 97 798,22 грн.

На підставі вказаних виконавчих листів приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. 17.05.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71839181 та №71837844, якими також зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації.

З копії фіскальних чеків від 18.05.2023 року встановлено, що вищевказані постанови про відкриття виконавчого провадження були направлено боржнику ОСОБА_1 .

З виписки вбачається, що виконавчі провадження №71839181 та №71837844 об`єднані у зведене виконавче провадження №71839698.

17.05.2023 року виконавцем направлені запити до відповідних державних органів Державної фіскальної служби України та Міністерства внутрішніх справ України .

Згідно відповіді ДФС України від 17.05.2023 року боржник ОСОБА_1 має рахунки у банках АБ "УКРГАЗБАНК", АТ «СКАЙ БАНК» ,АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Згідно відповіді МВС України від 17.05.2023 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

17.05.2023 року приватним виконавцем винесені постанови про арешт майна та коштів боржника.

Як вбачається з акту складеного приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. при виконанні виконавчого листа №641/9326/21 боржник ОСОБА_1 не надала допуску виконавцю для проведення виконавчих дій до квартири АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей, що містяться у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_3 .

Як вбачається з подання приватного виконавця , останній просить примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей, що містяться у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі- продажу від 30.12.2020 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Феденко М.В. за №627.

Як вбачається з копії інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Подібний висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного у складі Верховного Суду від 01 листопада 2019 року у справі № К/9901/735/17 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц (провадження № 61-19942св19).

Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця (частина перша статті 439 ЦПК України).

Таким чином, вирішення питання про примусове проникнення до житла віднесено до компетенції суду. Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване.

Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали подання не містять доказів фактичного проживання боржника за адресою : АДРЕСА_1 та знаходження за цією адресою належного боржнику майна.

Крім того , квартира АДРЕСА_2 не належить боржнику ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд вважає подання не обґрунтованим, а його доводи не доведені достатніми доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258, 260, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -І. В. Чайка