Справа №464/5457/21
пр № 2-з/464/70/23
У Х В А Л А

14 серпня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Мички Б.Р.

за участю секретар судового засідання Карпенко Ю.О.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузьмича В.В. про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

11 серпня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кузьмич В.В., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Просить суд вжити у межах справи № 464/5457/21 визначений п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України захід забезпечення позову, а саме: заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна нежитлового приміщення підвалу під індексом ІІ, площею 19.2 кв.м., розміщеного за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна садового будинку, розміщеного за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233; заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна земельної ділянки площею 0.0606 га, кадастровий номер :04:000:0376, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233; заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна земельної ділянки площею 0.0194 га, кадастровий номер :04:000:0375, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233. На обґрунтування заяви вказує, що виникла ситуація, коли ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2021 року про забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно як таке, що належить відповідачу ОСОБА_4 , а на даний момент воно зареєстровано частково за відповідачем ОСОБА_2 , а частково за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договорів дарування, які є предметом спору в межах справи № 464/5457/21. За таких умов може виникнути ситуація, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчужать належне їм нерухоме майно, що зі свого боку істотно ускладнить або зовсім унеможливить виконання майбутнього рішення суду у справі № 464/5457/21.

Згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст.153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Так, одним із заходів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 року №5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленогост.55 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на вищезазначене, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження нерухомого майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити та заборонити відчуження нерухомого майна.

Разом з тим, даний спосіб забезпечення позову передбачений законом та при обранні способу забезпечення позову судом були враховані інтереси як позивачів так і відповідачів.

При цьому суд виходив з того, що даний вид забезпечення позову не призведе до обмеження прав сторін, а слугуватимуть заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Вжиття такого заходу не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що заборона відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, відповідає елементам співмірності, як того вимагає ч. 3 ст. 150 ЦПК України та меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузьмича В.В. про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна нежитлового приміщення підвалу під індексом ІІ, площею 19.2 кв.м., розміщеного за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна садового будинку, розміщеного за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233;

Заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна земельної ділянки площею 0.0606 га, кадастровий номер :04:000:0376, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233;

Заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (перереєстрації) нерухомого майна земельної ділянки площею 0.0194 га, кадастровий номер :04:000:0375, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Стягувач: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Стягувач: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Боржник: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Боржник: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Боржник: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_7 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Мичка Б.Р.