Справа № 303/5388/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дзіковський Максим Романович , на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року у складі судді Куцкіра Ю.Ю., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без розгляду з підстав п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дзіковський М.Р. , просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позову без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано до суду в інтересах ОСОБА_1 - Дзіковським М.Р. , який є адвокатом адвокатського об`єднання «Бачинський та партнери» понад встановлений строк дії договору-доручення №04-2021 від 14.05.2021 року, не маючи належних повноважень на ведення справи.

Однак, з такими висновками не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4. ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

За приписами ст. 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Матеріалами справи встановлено, що у серпні 2022 року Дзіковський М.Р. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

На підтвердження повноважень права звернення до суду з позовом від імені ОСОБА_1 та на ведення справи, адвокат Дзіковський М.Р. подав ордер на надання правничої допомоги від 02 серпня 2022 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору-доручення №04-2021 від 14.05.2021 року, копію додаткової угоди про внесення змін до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2021 року, копію додатку №3 до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги №04-2021 від 14.05.2021 року.

З ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 02.08.2022 року слідує, що такий укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Дзіковським М.Р. про надання правничої (правової) допомоги у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області, який видано Адвокатським об`єднанням «Бачинський та партнери» на підставі Договору - доручення за №04-2021 від 14.05.2021 року.

Договір про надання правової допомоги укладено 14 травня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Бачинський та партнери», з якого вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив Адвокатське об`єднання «Бачинський та партнери» бути представником у цивільних справах №686/25169/20, №452/791/21, №944/5413/20 та №772/3635/21.

14 травня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Бачинський та партнери» також укладено додаткову угоду про внесення змін до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2021 року (Додаток №2), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 доручив Адвокатському об`єднанню «Бачинський та партнери» бути його представником з усіх питань, пов`язаних із цим договором; Адвокатському об`єднанню надано право представляти права та законні інтереси клієнта з усіх питань в усіх судах України з усіма (без обмежень) повноваженнями представника, які передбачені чинним законодавством.

Згідно п.4.1 додаткової угоди про внесення змін до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2021 року (Додаток №2) слідує, що цей договір-доручення діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Таким чином, строк дії договору-доручення №04-2021 від 14.05.2021 року не є обмеженим, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тобто був чинний на день подачі позову.

При цьому, до позовної заяви також було долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги від 02.08.2022 року, який є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Окрім того, слід зауважити, що суд, отримавши позовну заяву, до якої було долучено ордер на надання правничої допомоги від 02 серпня 2022 року, копію договору-доручення №04-2021 від 14.05.2021 року, копію додаткової угоди про внесення змін до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2021 року, копію додатку №3 до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги №04-2021 від 14.05.2021 року, відкрив провадження у справі, провів підготовче провадження у справі та розглядав справу, проте належним чином не з`ясувавши і не дослідивши підстави представництва позивача адвокатом Дзіковський М.Р., залишив позов без розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення заявленого позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав, для залишення позовної заяви без розгляду, а тому оскаржувана ухвала суду, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дзіковський Максим Романович , задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05 червня 2023 року.

Головуючий :

Судді: