УХВАЛА

Справа № 564/1297/23

08 червня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Остапенка Володимира Сергійовича, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини.

Також представником позивачів адвокатом Остапенком Володимиром Сергійовичем, 06 червня 2023 року подано заяву про забезпечення позову, у якій останні просить забезпечити позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності матері ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб, кожної суботи та неділі з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., з моменту постановлення ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили, а також зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для зустрічей дитини з батьком ОСОБА_1 у встановлений судом графік побачень.

Заява мотивована тим, що починаючи з вересня 2020 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час проживання однією сім`єю у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також вказує, що після госпіталізації позивача перед пологами до лікарні, разом із нею в лікарні перебувала його мати, яка в подальшому допомагала позивачу у післяпологовий період, а пізніше відповідач забирав дитину разом із матір`ю із полового будинку. Після народження дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважали себе чоловіком та дружиною і разом, піклувались один про одного та про спільну дитину.

Зазначає, що у грудні 2022 року ОСОБА_3 залишила ОСОБА_1 та стала проживати окремо, дитина залишилась проживати з батьком, але пізніше, обманним шляхом, за допомогою служби у справах дітей Костопільської міської ради, ОСОБА_3 забрала дитину, яка на даний час проживає разом із нею.

Після цього, ОСОБА_3 почала негативно ставитись до ОСОБА_1 , почала чинити перешкоди йому у побаченні батька з дитиною, створює штучні перешкоди, через які він не може бачитись та спілкуватись з дитиною та не реагує на прохання ОСОБА_1 мирним шляхом вирішити спірні питання.

Також зазначає, що у батька склались грані стосунки з дитиною і він має бажання приймати особисту повноцінну участь у її вихованні, виконувати свої батьківські обов`язки.

Вказує, що перешкоди у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 чиняться ОСОБА_3 з грудня 2022 року коли ОСОБА_3 залишила ОСОБА_1 , обманним шляхом забрала дочку ОСОБА_5 у батька, проживають в орендованій квартирі і по цій причині були втрачені безпосередні емоційні контакти між батьком і дитиною. Вказана обставина може унеможливити або утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини.

Вважає, що зустрічі батька з малолітньою дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню їх емоційних стосунків, ця обставина відповідатиме законним інтересам як батька так і дитини, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Зазначає, що зустріч батька з дитиною згідно графіку є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав сторін і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків і, крім того, між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

За наведених умов вважає, що вказаний заявником захід забезпечення позову буде найбільш ефективним

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та приймається судом.

При цьому суд враховує, що відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, положеннями ст.150 ЦПК України, якою визначено види забезпечення позову, з урахуванням роз`яснень, які містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не заборонено допускати й інші його види, але з урахуванням обмежень, зазначених у вказаній статті Кодексу.

Суд також враховує, що відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Крім того, у рішенні в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відтак, зустрічі батька з дитиною та зобов`язання ОСОБА_3 забезпечити надання дитини для зустрічей з батьком ОСОБА_1 безперечно буде сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків ОСОБА_1 із його малолітньою дочкою ОСОБА_4 і ця обставина відповідатиме законним інтересам як батька так і дитини, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини.

Суд вважає, що відновлення і збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з батьком.

Разом з тим суд враховує, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вимагає особливої уваги та догляду за дитиною, яку, на думку суду, у повній мірі може забезпечити мати малолітньої дитини.

Вказана обставина є ключовою у вирішенні питання щодо можливості забезпечення позову у спосіб зустрічі батька і малолітньої дитини.

Крім того, зважаючи на вік дитини та враховуючи, що надто часта зміна обстановки може негативно вплинути на малолітню дочку позивача, суд вважає за доцільне встановити зустрічі позивача з дочкою кожної суботи з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в присутності матері дитини ОСОБА_3 .

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

За вказаних обставин, суд дійшов переконливого висновку, що заява представника позивачів адвоката Остапенка Володимира Сергійовича, про забезпечення позову підлягає до задоволення частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Остапенка Володимира Сергійовича, про забезпечення позову задовольнити частково.

Встановити зустрічі ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_3 , кожної суботи з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для зустрічей дитини з батьком ОСОБА_1 у встановлений у визначений у вказаній ухвалі графік побачень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

СуддяЛ. А. Грипіч