ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1421/22 Номер провадження 22-ц/814/3385/23Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди та матеріальної збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди та матеріальної збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 02.12.2021 відповідачка усиновила його і у них створилися дружні родинні стосунки, які в подальшому зіпсувались, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з позовом про скасування усиновлення, стверджуючи, що він нічим їй не допомагає та став до неї байдужим.

Рішенням суду від 27.09.2022 усиновлення скасовано.

Після чого, відповідачка почала поширювати по селищу чутки про існування між ними інтимних стосунків як між коханцями, що дуже його бентежить, тривожить та принижує як чоловіка, який намагається створити сім`ю з жінкою свого віку.

Така поведінка ОСОБА_2 принижує його чоловічу честь і гідність, призводить до насміхань з нього односельців, завдає йому моральних страждань та відображається на його здоров`ї.

У зв`язку з чим просить зобов`язати ОСОБА_2 публічно перед ним вибачитись за розповсюдження неправдивої інформації, яка завдала шкоди його честі та гідності, а також стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. моральної шкоди та матеріальну шкоду, спричинену вимушеними витратами на лікування в розмірі 2512 грн.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмова в задоволенні позову вмотивована недоведеністю обставин, якими обґрунтовувались заявлені вимоги.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судове рішення як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення його вимог в повному обсязі.

Вказує, що суд першої інстанції не повно з`ясував фактичні обставини по справі, допустився помилки при оцінці доказів, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення його позову.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 02.12.2021 ОСОБА_2 , 1950 року народження, усиновлено ОСОБА_1 , 1973 року народження.

У серпні 2022 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про скасування усиновлення з підстав погіршення відносин з усиновленим, який змінив до неї своє ставлення, проявляє байдужість та не бажання допомагати у вирішенні побутових проблем.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 27.09.2022 скасовано усиновлення ОСОБА_1 .

В грудні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності і відшкодування моральної шкоди, яку йому спричинили дії ОСОБА_2 внаслідок поширення нею неправдивої інформації про те, що вони є коханцями.

На доведення обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги, позивачем надано письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в яких останні вказують, що неодноразово чули по селу плітки, які розповсюджувала ОСОБА_2 про те, що з позивачем вони проживають як чоловік та дружина.

Також ОСОБА_1 до справи приєднано копію фотокартки (формат А-4) на якій зображені позивач та відповідач, фото оформлене в рамці серця та має надпис «любви все возрасты покорны».

Крім того, матеріали справи містять довідку МСЕК від 05.11.2020, згідно якої ОСОБА_1 має другу групу інвалідності безстроково по загальному захворюванню.

З довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 04.11.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 звертався за допомогою 26.09.2022 до відокремленого підрозділу - Обласна консультативна психоневрологічне поліклініка за стаціонаром № 1. Діагноз: змішана тривожна депресивна реакція. Також у довідці зазначено, що приймає підтримуюче лікування, що підтверджується копією чеків з аптек про купівлю ліків.

В ході розгляду справи судом були допитані свідки - односельці сторін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено розповсюдження відповідачем недостовірної інформації, яка б наносила шкоду його честі та гідності, що виключає підстави для покладення на останню цивільно-правової відповідності.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканим. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Позови про захист гідності, честі та ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Згідно із роз`яснень, викладених у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повної своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»),обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно із частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином у справах по захист честі та гідності саме на позивача покладено обов`язок по доведенню факту поширення відповідачем неправдивої інформації.

В даному випадку позивач стверджував, що відповідач навмисно серед односельців поширює чутки про наявність між ними як між коханцями інтимних відносин, чим принижує його чоловічу гідність та призводить до неможливості налагодити відносини з жінками свого віку.

Аналізуючи зібрані по справі докази та пояснення допитаних в судовому засіданні свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про недоведеність позивачем належними допустимим доказами факту поширення саме ОСОБА_2 вищевказаних чуток.

Враховуючи, що позивачем в ході розгляду справи не було доведено факту поширення негативної інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність достатніх правових підстав для покладення на останню відповідальності у вигляді відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не місять нових доказів чи фактів, які б свідчили про їх помилковість.

Фактично наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи та зробленої судом оцінки доказів, в тому числі поясненням свідків.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що письмові докази у вигляді пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є достатніми для доведення факту поширення відповідачем неправдивої інформації по їх особисті стосунки як між чоловіком та дружиною.

Разом з цим, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснювала, що знаходячись в приміщенні сільського магазину чула як люди обговорювали стосунки між позивачем та відповідачем.

Будь-яких інших, об`єктивних та належних доказів, які б беззаперечно доводили б факт поширення саме відповідачем недостовірної інформації щодо стосунків між нею та позивачем матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 16 серпня 2023 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна