СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1128/23
Провадження № 2/306/445/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Петрус А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Свалявської міської ради (адреса: 89300, м.Свалява, пл.Головна,1, Закарпатської області ) про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано на підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 липня 2019 року. Відповідач є батьком ОСОБА_3 , який проживає з нею. Зазначає, що в зв"язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Вказує, що з 2019 року батько дитини проживає окремо від дитини та жодним чином не бере участі в утриманні та вихованні дитини та ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Вважає, що відповідач не виконує обов`язків по вихованню та утриманню дитини та наявні всі підстави щодо позбавлення батьківських прав, а тому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2023 року справу № 306/1128/23 (провадження № 2/306/445/23) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 15).

23 травня 2023 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження в справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 18).

26 липня 2023 року ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 37).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач та його адвокат в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник органу опіки та піклування Свалявської міської ради в судове засідання не з"явилася.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 січня 2011 року (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 29 серпня 2020 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та після одруження змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав за № 02-14/2352 від 22.06.2023 року складеного та затвердженого в.о.Свалявського міського голови М.Скрипинець на засіданні вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34, 35).

Відповідно до ч.1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

Позивач у підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з вихованням дитини, а саме: не цікавиться та не піклується про дитину, не приймає участь у вихованні сина.

В судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язківта не надала суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, або наявності інших обставин, які в силу приписів ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Оцінюючи відповідно до ст. 89 ЦПК України висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина у сукупності із усіма іншими доказами і в розрізі встановлених в суді обставин суд зазначає, що його складено без врахування всіх обставин справи, зокрема без з`ясування причини, за яких відповідач позбавлений можливості спілкуватися з сином, без перевірки обставин, які можуть створювати перешкоди відповідачу у виконанні ним своїх батьківських обов`язків.

Вказаний висновок має рекомендаційний характер, не є обов`язковим для суду .

За таких обставин, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини (ст. 19 Сімейного кодексу України), і не приймає його до уваги в якості єдиної підстави для вирішення даного спору.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 76, 81, 95, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 19, 150, 155, 164, 166 СК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Свалявської міської ради (адреса: 89300, м.Свалява, пл.Головна,1, Закарпатської області ) про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2023 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер