н/п 2/490/89/2023 Справа № 490/577/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., за участю секретаря Позднякова Є.В. , за участі позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Вега-Груп» про визнання майнових прав по договору купівлі-продажу майнових прав №2/Н від 18 жовтня 2018 року та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Вега-Груп» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №2/Н від 18 жовтня 2018 року ,-

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2021 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, в якому просить суд визнати за ним майнові права за договором купівлі-продажу майнових прав №2/Н від 18.10.2018 року, а саме на обєкт по пр. Героїв України та вул. Новоодеська з наступними характеристиками : загальна площа 156,40, поверх 1, секція 3.

02.07.2021 ПП "Вега -Груп" звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 2Н від 18.10.2018 року, посилаючись на порушення покупцем умов договору та непідписання останнім Акту прийому-передачі нежитлового приміщення.

Протокольною ухвалою суду від 02.07.2021 року прийнято зусрічну позовну заяву та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду під головуванням судді Гуденко О.А. від 03 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти в сумі 2 045 712 грн, які знаходяться на розрахункових рахунках ПП "ВЕГА-ГРУП" , , що сплачені ОСОБА_1 на розрахунковий розрахунок ПП "ВЕГА-ГРУП".

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - нерухоме майно - нежитлові приміщення 5 за адресою АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення 4-1- за цією ж адресою, секція 3В; заборони відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії: відчужувати майно чи виконувати щодо нього інші зобов`язання - а саме майно ( об`єкт нерухомості і нежитлові приміщення) частина об`єкту, індивідуально визначене в Договорі№ 2/Н від 18.10.2018 - секція 3(В) на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; зупининеня продажу цього нерухомого майна - відмовлено.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справіта частково задволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Призначено справу до судового розгляду по суті на 02 березня 2023 року .

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався, оскільки позивач та його представник подавали численні клопотання про відкладення розгляду справи через введення воєнного стану в Україні та не з`являлися в судове засідання.

В судовому засіданні 18.08.2023 року в режимі відеоконференції позивач заявив клопотання про відвід судді , оскільки є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Відвід мотивува тим, що загально відомою обставиною є те, що колишнім власником ПП "ВЕГА-ГРУП" є ОСОБА_2 , який наразі є головою Миколаївської ОВА . Чоловік судді Гуденко О.А. займає керівну посаду в обласній прокуратурі, а сама суддя отримувала державне житло - отже відповідач через ОСОБА_2 може чинити вплив на суддю.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки стаття 36 ЦПК України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав, визначених, зокрема, у частинах першій-четвертій вказаної статті), належить до повноважень Суду. В свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Практика Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

У рішенні від 9 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, птання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Наведені ОСОБА_1 обставини щодо наявності підстав для відводу судді, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, не дають підстав для висновку про упередженість, її зацікавленість у певному рішенні у цій справі чи про необ`єктивне ставлення до учасників справи, а є власною суб`єктивною, нічим не підтвердженою думкою заявника..

Окремо зазначає, що чоловік судді вже більше трьох років не працює в органах прокуратури Миколаївської області, отримання житла суддею сталося за багато років до того, як ОСОБА_2 зайняв посаду в державних органах Миколаївської області.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви позиваач про відвід від участі в розгляді справи № 490/577/21.

Керуючись статями 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід від участі в розгляді вказаної справи .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.