КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/1620/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/10258/22

25 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Міністерства оборони України Матієвського Олега Борисовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В.І., в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2022року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України.

В обґрунтування вимог заяви зазначав, що 28.05.1988 року йому було видано військовий квиток, а 31.08.1999 року було видано посвідчення ветерана війни-учасника бойових дій, які містять орфографічну помилку у написанні його прізвища, так як помилково у вказаних документах зазначено його прізвище « ОСОБА_1 » замість вірного« ОСОБА_1 ». Крім того, йому 20.09.2022 року було видано дозвіл на право зберігати та носити зброю № НОМЕР_1 , в якому також помилково зазначено його прізвище, як « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ». Крім того, ідентична орфографічна помилка була допущена у виданому йому свідоцтві про неповну загальну середню освіту від 08.06.1993 року серії НОМЕР_2 , в якому помилково зазначено його прізвище « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

З огляд на вище викладене просив суд встановлено факт допущення орфографічної помилки у посвідченні серії НОМЕР_4 від 31.08.1999 року, виданому начальником Головного управління кадрів Міністерства оборони України генерал-лейтенантом ОСОБА_14, у військовому квитку серія НОМЕР_3 від 28.05.1998 року, виданому призовною комісією Лутугінського району Луганської області, у свідоцтві про неповну загальну середню освіту, яке було видано 08.06.1993 року серії НОМЕР_2 щодо правильного зазначення прізвища особи, якій видано документи, - ОСОБА_1 .

Зазначав, що метоювстановлення заявленого факту є його право та можливість користуватись вище зазначеними документами відповідно до правових підстав їх видачі.

21.11.2022 року представник заявника адвокат Чаруха Р.Р. звернувся до суду першої інстанції з поясненнями в яких зазначив, що Відділ контролю за обігом зброї Національної поліції України виправив помилку у написанні прізвища заявника у дозволі № 16912, виданому 20.09.2022 року, а тому просив відмовити в задоволенні вказаної вимоги заяви ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: встановлено факт допущення орфографічної помилки у посвідченні серії НОМЕР_4 від 31.08.1999 року, виданому начальником Головного управління кадрів Міністерства оборони України генерал-лейтенантом ОСОБА_14, у військовому квитку серія НОМЕР_3 від 28.05.1998 року, виданому призовною комісією Лутугінського району Луганської області, у свідоцтві про неповну загальну середню освіту, яке було видано 08.06.1993 року серії НОМЕР_2 , щодо правильного зазначення прізвища особи, якій видано документи, - ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 17 грудня 2022 року представник Міністерства оборони України Матієвський Олег Борисович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року та ухвалити нове судове рішення про залишення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення - без розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції було постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що ОСОБА_1 в поданій до суду заяві зазначав, що для врегулювання питання в досудовому порядку він звертався з заявою на електронну адресу Головного управління кадрів Міністерства оборони України у липні 2022 року, але відповідь на його заяву не була надана, а тому після цього він був вимушений звернутися до суду.

Зазначає, що Міністерством оборони України були надані до суду пояснення по даній справі в яких було зазначено про те, що в Міністерстві оборони України були переглянуті всі звернення громадян, що надійшли на адресу Міністерства оборони України і серед них звернення від громадянина ОСОБА_1 чи ОСОБА_1 відносно виправлення орфографічної помилки у посвідченні серії АБ №598582, виданому начальником Головного управління кадрів Міністерства оборони України генерал-лейтенантом П"ятебратом від 31.08.1999 року та у військовому квитку серія НОМЕР_3 від 29.05.1998 року, з прізвища " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 " не надходило.

Посилається на те, що надана заявником до суду копія його заяви від 07.07.2022 року, адресована Головному управлінню кадрів Міністерства оборони України, була надіслана ним не на ту електронну адресу, а тому вона не надійшла до адресата. У випадку, якби заявник надіслав заяву і вона була б отримана, то йому би було надано обгрунтовану відповідь.

Відносно виправлення орфографічної помилки у військовому квитку серія НОМЕР_3 від 29.05.1998 року зазначає, що Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 №921 визначено, що військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання (в тому числі - тимчасового) зобов`язані в семиденний строк повідомити про це територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (стати на військовий облік). Після того, як військовозобов`язаний став на облік в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і виявив, що у нього проблеми з військовим квитком, він повинен, відповідно до пункту 2 розділу І Порядку видачі військових квитків, Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року №206 звернутися до районного (міського) військового комісаріату (станом на даний час територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), що видають військові квитки під час призову або прийняття громадян на військову службу, зарахування в запас, зарахування до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я з приводу поновлення військового квитка, у разі його втрати або пошкодження.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення громадянина ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де він перебуває на обліку, з приводу внесення змін до його військового квитка серія НОМЕР_3 від 29.05.1998 року або його заміни на інший та щодо виправлення орфографічної помилки у посвідченні ветерана війни-учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 31.08.1999 року, виданому начальником Головного управління кадрів Міністерства оборони України генерал-лейтенантом ОСОБА_14.

Звертає увагу суду, що встановлення юридичного факту необхідно заявнику для отримання пільг, встановлених законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а тому, на думку апелянта, суд першої інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження у справі, так як вбачається спір про право, а якщо спір про право був виявлений під час розгляду справи, то залишити заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник Міністерства оборони України Матієнко Олег Борисович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Чаруха Ростислав Ростиславович в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 вересня 1995 року ОСОБА_1 Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 . (а.с. 4-11)

Відповідно до копії свідоцтва про неповну загальну середню освіту ОСОБА_1 у 1993 році закінчив середню школу другого ступеня № 57 м. Луганська.

28 травня 1998 року Лутугінським військовим комісаріатом Луганської області було видано ОСОБА_1 військовий квіток серії НОМЕР_6 . (а.с. 56)

31 серпня 1999 року Головним управлінням кадрів Міністерства оборони України ОСОБА_1 було видано посвідчення серія НОМЕР_4 , пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни- учасників бойових дій. (а.с. 13)

20.09.2022 року Відділом контролю за обігом зброї Національної поліції України видано дозвіл № 16912 на право зберігання, носіння пістолета на ім`я ОСОБА_1 . (а.с. 74)

20.10.2022 року директором Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України складено Експертний висновок № 056/1133-п/5, відповідно до якого з практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки орфографічного розподібнення документальних записів прізвищ внаслідок неврахування походження цього прізвища, під впливом його російської вимови або через орфографічне посередництво відповідного запису російською мовою. Зокрема відомі непоодинокі випадки неправомірного застосування етимологічного принципу при відтворенні українських і російських прізвищ іншою мовою. При зворотному міжмовному перетворенні прізвища застосовувався усталений принцип транслітерації, внаслідок чого виникав запис, орфографічно відмінний від первісного (укр. Біловіл - рос. Беловол - укр. Бєловол; укр. Світлюк - рос. Светлюк - укр. Светлюк; укр. Кошовий- рос. Кошевой - укр. Кошевой; укр. Польовий - рос. Полевой - укр. Полєвой тощо). У частині документів записи прізвища відповідають чинним правописним стандартам та нормам міжмовного перетворення. Лінгвістична Ідентифікація таких записів прізвища ґрунтується на їхньому співвіднесенні з типовими девіаціями в практиці документування класних назв, зумовленими наведеними вище причинами.

Морфологічна форма аналізованого прізвища вказує на його російське походження. Його українська орфографія регулюється чинними стандартами міжмовного перетворення прізвищ. Субнормативний український запис ОСОБА_1 зумовлений неврахуванням походження цього прізвища й неправомірним застосуванням етимологічного принципу при його міжмовному перетворенні. Субнормативний український запис ОСОБА_1 відтворює російську графічну форму цього прізвища (рос. ОСОБА_1 ). Такі орфографічні трансформації запису прізвища в документах однієї особи як наслідок міжмовних перетворень с типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Відповідно до чинних стандартів нормативними записами зазначеного прізвища є: українською мовою - ОСОБА_1/ БЄЛОУСОВА, російською мовою - ОСОБА_1 / БЕЛОУСОВА (див. Український правопис, 2007, § 104; ОСОБА_9 ,. ОСОБА_10 . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 318 - 321).

Зарахуванням зазначеного українські записи прізвища ОСОБА_1 (паспорт громадянина України, запис ОСОБА_1 ), ОСОБА_1 (свідоцтво про неповну загальну середню освіту, запис ОСОБА_1 ; посвідчення ветерана війни - учасника бонових дій, запис ОСОБА_1 ; військовий квиток, запис ОСОБА_1 ) і ОСОБА_1 (дозвіл на право зберігання, носіння пістолета, запис ОСОБА_1 ) та російський запис ОСОБА_1 (паспорт громадянина України, кінне російською мовою ОСОБА_1 ; свідоцтво про неповну загальну середню освіту, запис російською мовою ОСОБА_1 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. (а.с. 72)

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України, встановлюючи факт, що має юридичне значення, а саме: встановлюючи факт допущення орфографічної помилки у посвідченні серії НОМЕР_4 від 31.08.1999 року, виданому начальником Головного управління кадрів Міністерства оборони України генерал-лейтенантом ОСОБА_14, у військовому квитку серія НОМЕР_3 від 28.05.1998 року, виданому призовною комісією Лутугінського району Луганської області, у свідоцтві про неповну загальну середню освіту, яке було видано 08.06.1993 року серії НОМЕР_2 , щодо правильного зазначення прізвища особи, якій видано документи, - ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для призначення пенсії та користування пільгами, встановленими Законом для ветеранів війни - учасників бойових дій. При цьому, спору щодо належності заявнику відповідних документів, що надають зазначені пільги, судом першої інстанції встановлено не було.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділуIV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1)родинних відносин між фізичними особами; 2)перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4)реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5)проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6)належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8)смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9)смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті315 ЦПК України).

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичнихфактів, коли цей фактбезпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних шидставах.

3 вищенаведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення,тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник ОСОБА_1 зазначав, що у посвідченні серії НОМЕР_4 від 31.08.1999 року, виданому начальником Головного управління кадрів Міністерства оборони України генерал-лейтенантом ОСОБА_14, у військовому квитку серія НОМЕР_3 від 28.05.1998 року, виданому призовною комісією Лутугінського району Луганської області, у свідоцтві про неповну загальну середню освіту, яке було видано 08.06.1993 року серії НОМЕР_2 допущено орфографічну помилку у написанні його прізвища, помилков зазначено прізвище " ОСОБА_1 " замість вірного прізвища " ОСОБА_1 " також у виданому йому 20.09.2022 року дозволі на право зберігати та носити зброю № НОМЕР_1 помилково зазначено його прізвище, як « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ».

Відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 №921 визначено, що військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання (в тому числі - тимчасового) зобов`язані в семиденний строк повідомити про це територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (стати на військовий облік).

Після того, як військовозобов`язаний став на облік в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і виявив, що у нього проблеми з військовим квитком він повинен, відповідно до пункту 2 розділу І Порядку видачі військових квитків Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року №206, звернутися до районного (міського) військового комісаріату (станом на даний час територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), що видають військові квитки під час призову або прийняття громадян на військову службу, зарахування в запас, зарахування до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я поновлення військового квитка у разі його втрати або пошкодження.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку видачі військових квитків Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу затвердженого наказом Міністерства оборони України від

10 квітня 2017 року №206 видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться районним (міським) військовим комісаріатом (станом на даний час територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка (Додаток 1).

Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) районного (міського) військового комісаріату Додаток 2 (станом на даний час територіальний центр комплектування та соціальної підтримки).

Згідно вимогпункту 6 розділу І Порядку видачі військових квитків Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року №206, видача військовозобов`язаним нових військових квитків замість втрачених чи таких, що стали непридатними до користування не з вини власників, а також у разі зміни військовозобов`язаним прізвища, імені та по батькові проводиться на підставі заяви, до якої додаються підтвердні документи, видані компетентними органами.

Відповідно до пункту 7 розділу І Порядку видачі військових квитків Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року №206, видача військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які прийняті на військову службу за контрактом або зараховані до вищих військових навчальних закладів проводиться районним (міським) військовим комісаріатом (станом на даний час територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) за місцезнаходженням військових частин (вищих військових навчальних закладів), до якого додаються витяги з наказів про зарахування до списків військових частин (вищих військових навчальних закладів).

Відповідно до Порядку замовлення документів про базову середню освіту та повну загальну середню освіту видачі та обліку їх карток затвердженого виправлення документу та заміна Картки здійснюються на підставі письмової заяви його власника на ім`я керівника відповідного закладу освіти, до заяви додається оригінал первинної Картки Документа та копія першої сторінки паспорта або копія документа органу реєстрації актів громадянського стану про зміну статі. (п. 3.17)

Доказів того, що заявник ОСОБА_1 звертався у встановленому Законом порядку до уповноважених органів держави з метою внесення виправлень у вказані документи в частині написання його прізвища, вказані звернення були отримані та у внесенні таких виправлень йому було відмовлено, матеріали справи не містять.

Долучений до заяви лист, направлений ОСОБА_1 на адресу Головного управління кадрів Міністерства оборони України, не є таким доказом, так як відсутні докази відправлення вказаного листа на вказану у ньому електронну пошту, докази того, що зазначена в листі адреса електронної пошти: є електронною поштою Головного управління кадрів Міністерства оборони України та що вказаний електронний лист був отриманий адресатом.

Звернень ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки Україниматеріали справи взагалі не містять.

Доводи апеляційної скарги про наявність спору про право та підстав длязалишення заяви без розгляду не знайшли свого підтвердження.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Міністерства оборони України Матієвського Олега Борисовича підлягає частковому задоволенню, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 317, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України Матієвського Олега Борисовича задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління кадрів Міністерства оборони України, Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 червня 2023 року.

Головуючий: Судді: