Постанова

Іменем України

03 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 824/46/22

провадження № 61-8298ав23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

секретар судового засідання - Базилян Н. Г.,

учасники справи:

заявник (боржник) - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович,

заінтересована особа (стягувач) - IEC Industrie Export GmbH (Німеччина),

за участю

представника заявника - Калежнюк І. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року у складі судді Сушко Л. П. у справі за скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії та рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника і судового рішення апеляційного суду як суду першої інстанції.

У січні 2023 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулося до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просило: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський ВДВС у місті Києві) Савчука К. П. щодо винесення постанови від 21 лютого 2023 року ВП № НОМЕР_3 про арешт коштів ДП «НАЕК «Енергоатом» на суму 120 517,89 Євро (ЕUR) на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в Акціонерному товаристві «Укрексімбанк» (далі - АТ «Укрексімбанк»); визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчука К. П. щодо виставлення АТ «Укрексімбанк» платіжної інструкції № НОМЕР_5 про примусове стягнення коштів у розмірі 120 517,89 Євро (ЕUR) з рахунку ДП «НАЕК «Енергоатом» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в АТ «Укрексімбанк»; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчука К. П. від 21 лютого 2023 року ВП № НОМЕР_3 про арешт коштів ДП «НАЕК «Енергоатом» на суму 120 517,89 Євро (ЕUR) на рахунку ДП «НАЕК «Енергоатом» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в АТ «Укрексімбанк»; зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчука К. П. забезпечити повернення коштів ДП «НАЕК «Енергоатом» в розмірі 120 517,89 Євро (ЕUR) на рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритий в АТ «Укрексімбанк», з якого ці кошти були списані.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі № 824/46/22, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19 січня 2023 року, було надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 грудня 2021 року у справі № 194/2021, яким стягнуто з нього на користь IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) 95 574 Євро основного боргу за поставлену продукцію, 2 707,79 Євро - трьох відсотків річних, нарахованих за порушення грошового зобов`язання, 4 497,04 Євро - на відшкодування витрат арбітражного збору, 1 300 Євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а всього - 104 078,83 Євро. На підставі вказаного судового рішення 29 серпня 2022 року Київський апеляційний суд видав виконавчий лист № 824/46/22, який стягувач 17 лютого 2023 року пред`явив на примусове виконання у Шевченківський ВДВС у місті Києві. Цього ж дня, 17 лютого 2023 року, головний державний виконавець Савчук К. П. виніс постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4; стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, а 20 лютого 2023 року - про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_4 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5. 21 лютого 2023 року у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_4 головний державний виконавець Савчук К. П. виніс постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках ДП «НАЕК «Енергоатом» (у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в розмірі 120 517,89 Євро), та направив в АТ «Укрексімбанк» платіжну інструкцію з примусового списання коштів у вказаному розмірі. 22 лютого 2023 року з банківського рахунку ДП «НАЕК «Енергоатом» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого в АТ «Укрексімбанк», було списано повну суму заборгованості за виконавчими документами. Вважає, що така ситуація блокує господарську діяльність ДП «НАЕК «Енергоатом», обмежуючи його права на використання власних коштів, які мають бути направлені на підтримку ядерної безпеки і працездатності виробничих потужностей, а відтак, оскаржувані дії та рішення державного виконавця містять явні ознаки зловживань. За інформацією АТ «Укрексімбанк» у платіжній інструкції, яку надав для виконання державний виконавець, було прямо вказано на необхідність списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 , який використовується для зарахування кредитних коштів за міжнародними угодами, гарантом яких виступає Україна. Таким чином, у примусовому порядку було списано 120 517,89 Євро за рахунок кредитних коштів, отриманих ДП «НАЕК «Енергоатом» за укладеною з Європейським співтовариством з атомної енергії Угодою від 07 серпня 2013 року про механізм надання позики на суму 300 000 000 Євро у зв`язку з комплексною (зведеною) програмою підвищення безпеки енергоблоків атомних електростанцій. В даному випадку головний державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчук К. П. фактично проігнорував як статус рахунку, на який він наклав арешт, так і цільове призначення коштів на цьому рахунку, внаслідок чого було порушено гарантії, надані Україною відповідно до умов міжнародних угод, ратифікованих Верховною Радою України у встановленому законодавством порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року, постановленою ним як судом першої інстанції, закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено ДП «НАЕК «Енергоатом» його право звернутися з відповідною скаргою (позовом) до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала суду мотивована тим, що скарга ДП «НАЕК «Енергоатом» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки боржник оскаржує дії та рішення державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, зокрема цивільної та господарської. Під час виконання судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, в яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) і розглядати справу за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги.

У червні 2023 року ДП «НАЕК «Енергоатом» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року і направити справу для продовження розгляду до Київського апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування цим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку були відсутні підстави для застосування частини першої статті 287 КАС України та закриття провадження у справі, оскільки стягнення грошових коштів в іноземній валюті (120 517,89 Євро) відбувалося виключно на виконання виконавчих документів, виданих Київським апеляційним судом, і жодним чином не стосувалося рішень господарських судів. Отже, скарга ДП «НАЕК «Енергоатом» на дії та рішення державного виконавця під час примусового виконання виконавчих листів, виданих у справах, які розглядалися Київським апеляційним судом як судом першої інстанції, повинна вирішуватися в передбаченому ЦПК України порядку, тобто в межах цієї справи за правилами цивільного судочинства.

Позиція учасників справи.

Представник IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) та суб`єкт оскарження не з`явилися в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник заявника - Калежнюк І. В. у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі № 824/46/22, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19 січня 2023 року, було визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 грудня 2021 року у справі № 194/2021, яким стягнуто з нього на користь IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) 95 574 Євро основного боргу за поставлену продукцію, 2 707,79 Євро - трьох відсотків річних, нарахованих за порушення грошового зобов`язання, 4 497,04 Євро - на відшкодування витрат арбітражного збору, 1 300 Євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а всього - 104 078,83 Євро.

На підставі вказаного судового рішення 29 серпня 2022 року Київський апеляційний суд видав виконавчий лист № 824/46/22, який стягувач 17 лютого 2023 року пред`явив на примусове виконання у Шевченківський ВДВС у місті Києві.

Цього ж дня, 17 лютого 2023 року, головний державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчук К. П. виніс постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 і простягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

20 лютого 2023 року головний державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчук К. П. виніс постанову про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_4 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5.

21 лютого 2023 року у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_4 головний державний виконавець Савчук К. П. виніс постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках ДП «НАЕК «Енергоатом» (у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в розмірі 120 517,89 Євро), та направив у АТ «Укрексімбанк» платіжну інструкцію з примусового списання коштів у вказаному розмірі.

22 лютого 2023 року з банківського рахунку ДП «НАЕК «Енергоатом» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого в АТ «Укрексімбанк», було списано повну суму заборгованості названого підприємства за виконавчими документами у розмірі 120 517,89 Євро.

Зі змісту вищезгаданої постанови від 21 лютого 2023 року про накладення арешту на грошові кошти боржника, яка винесена головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчуком К. П. у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_5, вбачається, що арешт накладено на кошти, стягнуті не лише на підставі виконавчих листів, виданих Київським апеляційний судом, а й на підставі судових наказів Господарського суду міста Києва та Господарського суду Запорізької області.

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Згідно з частиною другою статті 23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Відповідно до статті 447, частини першої статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 911/100/18 (провадження № 12-60гс19) зазначено, що згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Також порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження. При цьому законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що саме в таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій), згідно з частиною першою статті 287 КАС України відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18) та № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18) зроблено висновок, що справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентував увагу на тому, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

У справі, яка переглядається, у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_5 здійснюється примусове виконання виконавчих документів, виданих судами різних юрисдикцій на підставі рішень, ухвалених міжнародним комерційним арбітражем і судами за правилами цивільного та господарського судочинства.

Тобто з 20 лютого 2023 рокувиконавче провадження № НОМЕР_4, яке було відкрите державним виконавцем на підставі виданого Київським апеляційним судом виконавчого листа № 824/46/22 про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) грошових коштів на загальну суму 104 078,83 Євро, входить до складу зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5, в якому здійснюється примусове виконання виконавчих документів, виданих судами різних юрисдикцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що примусове виконання виконавчих документів здійснюється головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Києві Савчуком К. П. за матеріалами зведеного виконавчого провадження, відкритого відносно боржника ДП «НАЕК «Енергоатом» за виконавчими документами, виданими судами різних юрисдикцій, Київський апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження в цій справі з огляду на те, що за наведених обставин справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Такі висновки Київського апеляційного суду узгоджуються з вищевикладеними правовими висновками Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що наведені у скарзі доводи щодо необхідності розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства є необґрунтованими, Верховний Суд вже неодноразово викладав у своїх постановах висновки щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, порушеного в апеляційній скарзі, і суд першої інстанції визначив судову юрисдикцію цієї справивідповідно до таких висновків.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 487, 480 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко