1Справа № 335/2301/23 2/335/1286/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання Гутник Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 подану до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

04.04.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 26.04.2023 року.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 2003 році позивач та відповідач уклали між собою шлюб, в подальшому зазначений шлюб було розірвано у 2014 році відповідно до рішення Пологівського районного суду м. Запоріжжя. У 2020 році сторони знову зареєстрували шлюб який був зареєстрований у виконавчому комітеті Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізькій області, актовий запис № 02.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 07 червня 2006 року виконкомом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області серії НОМЕР_1 (а.с.5). Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

На час звернення до суду з зазначеним позовом, шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано. З початком військової агресії російської федерації відносно України позивач з донькою та відповідач вимушені були виїхати до м. Запоріжжя, проживають як внутрішньо переміщені особи, проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 , але сімейних стосунків між собою не підтримують.

На теперішній час донька позивача та відповідача ОСОБА_4 проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, оскільки відповідач на протязі останнього року на утримання доньки ніякої допомоги не надає.

Так як батько дитини - відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідач працює, має прибутки, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, 26.04.2023 року надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, подав 26.04.2023 року заяву про визнання позову в повному обсязі, прохав справу розглянути у його відсутності.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Балочки Пологівського району Запорізької області народилася позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2004 року Пологівським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.4), проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від № 2302- від 11.04.2022 року (а.с.6), рнокпп НОМЕР_3 (а.с.4 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області народився відповідач ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Має рнокпп НОМЕР_4 , що підтверджується копією довідки ДПІ у Гуляйпільському районі (а.с.3).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізькій області від 28.02.2020, сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.02.2020 року уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізькій області, актовий запис № 02. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 » (а.с.2).

Сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.06.2006 року виконкомом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (а.с.5).

Позивач проживає разом з дочкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від № 2302- від 11.04.2022 року та №2302- від 11.04.2022 року (а.с.6-7).

Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, іншим особам аліменти не виплачує, є працездатним, інвалідом не визнавався, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, що підтверджується позовом.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.

Шлюб між батьками не звільняє від обов`язку утримувати дитину, і не є перешкодою для примусового стягнення аліментів.

Відповідно ч.1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум на дитину на 2023 рік в Україні відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне її забезпечення між сторонами не досягнуто, дитина на теперішній час перебуває на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позивач звернулася до суду із позовною заявою 20.03.2023. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на суму 1073,60 грн. на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

А тому судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, місце реєстрації: с. Балочки Пологівського району Запорізької області, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , має рнокпп НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2023та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, місце реєстрації: с. Балочки, Пологівського району, Запорізької області, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , має рнокпп НОМЕР_4 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько