ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/731/21Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 22-ц/817/477/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

ОСОБА_1, ОСОБА_3 та представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 595/731/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19.07.2022 року, ухваленого суддею Созанською Л.І., повний текст складено 29.07.2022 року в частині вирішення зутрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Бучацької міської ради, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л. І., приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Максимовича С. В., треті особи: ОСОБА_4 , КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації», про тлумачення заповіту, встановлення юридичного факту, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка у передбачений законом строк звернулася до приватного нотаріусу Іванів Л. І. з метою оформлення прав власності на спадкове майно, проте згідно довідки № 25/01-24 від 25 січня 2021 року, виданої приватним нотаріусом, вказано, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно, оскільки після аналізу заповіту встановлено розбіжність між адресою будинку, яка зазначена в заповіті та у правовстановлюючих документах на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 24 січня 2017 року № 5 присвоєно частині житлового будинку, який належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , адресу: АДРЕСА_1 . 28 січня 2017 року між ОСОБА_5 та сином позивачки - ОСОБА_4 укладено договір про розподіл майна, згідно якого будинок за адресою: АДРЕСА_2 розділено на дві частини, по одній частині кожній із сторін договору. Фактично частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є одним і тим же об`єктом нерухомості.

З урахуванням наведеного просить: здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_5 , посвідченого 06 серпня 2013 року приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимович С. В. за реєстровим № 592, встановивши, що волею ОСОБА_5 було заповісти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; встановити юридичний факт того, що адреси: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 є однією і тією ж адресою і належить одному і тому ж об`єкту нерухомості - житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане відповідачу ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (у разі наявності); скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, скасувати право власності, скасувати державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом.

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Вона та відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю, ОСОБА_5 . Згідно договору про поділ майна від 28 січня 2017 року у власність ОСОБА_5 перейшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . У заповіті, що складений ОСОБА_5 06 серпня 2013 року, наявне розпорядження щодо будинку АДРЕСА_2 . Станом на день смерті ОСОБА_5 не володіла будинком АДРЕСА_3 , натомість була власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Жодного розпорядження відносно цього нерухомого майна на випадок смерті вона не зробила. Отже, у разі відсутності заповіту спадкування відбувається відповідно до черговості, встановленої законом. Вона та відповідачі є дітьми ОСОБА_5 і мають право на рівну частку у спадщині кожен, а саме по 1/3 частині будинку. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини на вказане майно, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 із заявою щодо утримання у вчиненні нотаріальних дій та наміром звернутися до суду для оспорення спадкового майна, тому просить суд, визнати за нею, ОСОБА_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 .

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розтлумачено заповіт від 06 серпня 2013 року, складений ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимовичем С. В. за реєстровим № 592, таким чином, що волевиявлення ОСОБА_5 при складенні заповіту щодо розпорядження частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 було спрямовано щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучацької міської ради, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Лесі Ігорівни, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Максимовича Сергія Васильовича, треті особи: ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» про тлумачення заповіту скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучацької міської ради, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Лесі Ігорівни, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Максимовича Сергія Васильовича, треті особи: ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» про тлумачення заповіту - відмовлено. Постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року в частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Додатковою Постановою Верховного Суду від 10.05.2023 року заяву ОСОБА_6 про ухвалення додаткового задоволено частково. Доповнено резолютивну частину постанови Верховного Суду від 22 березня 2023 року наступним: «Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучацької міської ради, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Максимовича С.В., треті особи: ОСОБА_4 , КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом». У задоволенні решти заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Враховуючи висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року апеляційним судом переглядається рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року в частині вирішення зутрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна. В іншій частини, оскаржуване судове рішення апеляційним судом не переглядається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні зустірчного позову скасувати, постановивши у відповідній частині нове судове рішення, яким її позов задовольнити.

Зазначає, що у зв`язку із втратою чинності заповіту від 06 серпня 2013 року, скаденого її мамою - ОСОБА_5 та посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимовичем С.В. за реєстровим № 592 у ОСОБА_1 відсутні підстави для спадкування житлового будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за заповітом її сестрою ОСОБА_1

ОСОБА_2 указує, що вона, як спадкоємець першої черги за законом (із урахуванням інших спадкоємців) має право на частку у спадковому майні, тому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , указуючи на безпідставність доводів, які у ній викладено, тому просила оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна - залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та просив апеляцйну скаргу задовольнити, оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати, постановивши нове судове рішення про задоволення зустрічного позову а також стягнути 10000 грн. витрат за надання правничої допомоги.

ОСОБА_1 її предстанвик та ОСОБА_3 в судовому засіданні просили залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19.07.2022 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що права ОСОБА_2 не порушені, так як заповіт від 06 серпня 2013 року є чинним і у відповідності до його умов спадкоємцем є ОСОБА_1 , за якою суд визнав право власності на спадкове майно.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Суд установив, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Із свідоцтва про право власності від 09.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу - житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_2 (а.с. 97 т. 1).

За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимовичем С. В. 06 серпня 2013 року, згідно з яким частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться за адресою: буд АДРЕСА_2 , на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 24 січня 2017 року № 5 «Про розгляд заяви ОСОБА_5 про присвоєння адреси об`єктові містобудування (1/2 частині житлового будинку по АДРЕСА_2 ) присвоєно об`єктові містобудування (1/2 частині житлового будинку), який належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

28 січня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір про розподіл майна, який посвідчено 28 січня 2017 року приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л. І., зареєстровано в реєстрі за № 153, яким сторони розділили майно, яке є об`єктом спільної часткової власності, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . У відповідності до пункту 4 даного договору у зв`язку з укладенням цього договору припиняється право спільної часткової власності на майно, що є предметом договору та у власність ОСОБА_4 переходить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 74,3 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., позначений в плані під літ. «А», тамбур під літ «а», погріб під часткою будівлі під літ. «пдА», сарай під літ. «Б», сарай під літ. «В», у відповідності до технічного паспорта виготовленого комунальним підприємством «Бучацьким районним бюро технічної інвентаризації», 29 грудня 2016 року, № 1870. -у власність ОСОБА_5 переходить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м, позначений в плані під літ. «А», тамбур під літ. «а», погріб під часткою будівлі підліт. «пдА», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», у відповідності до технічного паспорта виготовленого комунальним підприємством «Бучацьким районним бюро технічної інвентаризації», 24 січня 2017 року, № 11/17.

Таким чином, померлій ОСОБА_5 належав на праві вланості житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Заповіту на зазначене нерухоме майно спадкодавець ОСОБА_5 не залишила, тому право на спадщину мають спадкоємці за законом (частина друга статті 1223 ЦК України), що виснувано Верховним Судом в постанові від 22.03.2023 року у даній справі.

Із матералів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлої ОСОБА_5 .

Як було установлено судом та вбачається із матеріалів справи, що із заявами про прийняття спадщини звернулись до нотаріуса Філь Л. О. та ОСОБА_1 .

Положення частини третьої ст. 1268 ЦК України унормовують, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 разом із спадкодавцем перебував на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 110 т. 1).

У справі відсутні будь які дані про відмову ОСОБА_3 від спадщини.

Отже, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті його мами - ОСОБА_5 .

На підставі ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Враховуючи те, що заповіту на належне спадкодавцю майно - житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 спадкодавець ОСОБА_5 не залишила, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлої ОСОБА_5 суд першої інстнції безпідставно відмовив у завдоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідно до ч. 1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тобто спірний житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 має поділитись між трьома спадкоємцями, колегія суддів вважає, що рішення Бучацького районного суду від 19.07.2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна задовольнити. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

При цьому, колегія суддів висновки висвітлені в додатковій Постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року про те, що ОСОБА_1 вимог щодо спадкування за законом після смерті спадкодавця та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом не пред`являла.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 статті 133 ЦПК України).

Вказані витрати (на професійну правничу допомогу і на вчинення інших процесуальних дій) у разі задоволення позову покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційним судом рішення Бучацького районного суду від 19.07.2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасовано та у відповідній частині ухвалено нове судове рішення, слід здійснити розподіл судових витрат у даній справі.

Як вбачається із матеріалів спрви між адвокатом Пасічник А.З. та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої допомоги від 09.03.2021 року у відповідності до умов якого, виконавець приймає на себе зобов`язання надати правову домогу замовнику в наступних правових питаннях та у таких обсягах: надання консультаційних послуг, надання правової допомоги, підготовка документів для подання позову в суд, підготовка позовної заяви, представляти інтереси в усіх державних органах, установах та судах з усіма правами, наданими стороні у процесі, та необхідними для повного надання правової допомоги, у тому числі здійснювати захист інтересів замовника у якості його представника.

Разом із поданням зустрічної позовної заяви, адвокатом Пасічником А.З. було подано попередній розрахунок судових витрат від 15.06.2021 року, у відповіднсоті до якого, година роботи адвоката оплачується у розмірі 1000 грн. Згідно попереднього розрахунку, характер правової допомоги полягав у: 1)наданні консультації. формування правової позиції, написання позову, на що було витрачено 6 годин, варість указаних послуг становить 6000 грн. 2) участь у судових засіданнях: - підготовче засідання, орієнтовано 1 год., вартість указаної послуги 1000 грн.; судовий розгляд (за кожне засідання - 3 судових засідання менше 1-ї години - варітсь послуги не змінюється), всього 10000 грн (а.с. 114 т. 1).

Додатковою угодою від 14.06.2021 року до договору про надання правової допомоги, сторони доповнили договір про надання правової допомоги від 09.01.2021 року (не збігається із датою договору ) пунктом 6а наступного змісту: Сторони домовились, що оплата послуг адвоката визначається в межах 40 (сорока) відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2021 року, за годину роботи адвоката (а.с. 104 т. 2).

Із додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 15.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 було оплачено адвокату Пасічнику А.З. - 6000 грн. (а.с. 116 т. 1).

Згідно акту виконаних робіт від 17.06.2021 року ОСОБА_2 оплатила адвокату Пасічнику А.З. суму у розмірі 6000 грн. за надання консультації, формування правової позиції та написання позову (а.с. 115 т. 1).

В ході розгляду даної справи, 01.11.2021 року ОСОБА_1 було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат. У клопотання зазначено, що поданий адвокатом Пасічником А.З. розрахунок суми судових витрат понесених стороною відповідача - позивача є завищеним, справа не стосується репутації сторін, не характеризується значною складністю та не виниклакає суспільного інтересу. Із врахуванням указаного, ОСОБА_1 просила зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу зазначених ОСОБА_2 до 1000 грн. (а.с. 221 т. 1).

19.07.2022 року адвокатом Пасічником А.З. було подано акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги, у якій зазначено, що сума судових витрат на правничу допомогу які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи станом на час подання позову до суду становить: 16000 грн, надавши дві квитанції про оплату до прибуткового касовогу ордеру на суму 10000 грн. та 6000 грн.

Види правничої допомоги,які було надано Філь: 1)Надання консультації клієнту. Формування правової позиції. Вивчення судової практики. Написання відзиву. Підготовка додатків до відзиву та його направлення. Кількість витраченого часу - 10 годин. Варість за надану послугу - 10000 грн. 2) Участь у підготовчому судовому засіданні (оплата проводиться за кожне судове засідання в якому взяв участь представник). Кількість витраченого часу: 28.09.2021 року - 1 година; 21.10.2021 року - 1 година; 02.12.2021 року - 1 година. Варість за надані послуги 3000 грн. 3) Участь у судовому засіданні (оплата проводиться за кожне судове засідання в якому взяв участь предстанвик). Кількість витраченого часу: 15.07.2021 року - 1 година; 19.07.2021 року - 1 година. Варість за надані послуги 3000 грн. (а.с. 105 т. 2).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно ч. ч. 1 - 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті (щодо розміру витрат) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається із матералів справи, що саме Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року (із урахуванням Додаткової Постанови Верховного Суду від 10.05.2023 року) було вирішено по суті первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучацької міської ради, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Лесі Ігорівни, приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Максимовича Сергія Васильовича, треті особи: ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» про тлумачення заповіту та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, у задоволенні якого було відмовлено а Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року в цій частині було скасовано.

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат за надану правничу допомогу щодо написання відзиву на первісний позов ОСОБА_1 та підготовки додатків до відзиву та його напрввлення до задоволення не підлягають.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням заяви представника ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи, принцип співмірності із урахуванням складності справи, часу, який адвокат витратив на виконання робіт та їх обсягу достатнім та розумним буде розмір витрат на суму - 6000 грн, яку слід стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рівних частинах в сумі 6000 (шість тисяч) гривень. (3000 грн. з ОСОБА_1 та 3000 грн. з ОСОБА_3 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи принцип співмірності розподілу судових витрат, вартість 1/3 частину житлового будинку (182750 грн./ 3 = 60916 грн.) право вланості на який визнано за ОСОБА_2 , з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_2 в рівних частинах 2270 (дві тисчі двісті сімтдесят) грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги (1135 грн. з ОСОБА_1 та 1135 грн. з ОСОБА_3 ). Указана сума судового збору скаладється з: 908 грн. - сума судового збору, яка підлягала до сплати за подання зустрічного позову та 1362 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги в частині оскаржування судового рішення про відмову у задволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19.07.2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рівних частинах 2270 (дві тисчі двісті сімтдесят) грн. сплаченого судового збору та 6000 (шість тисяч) гривень витрат за надання правничої допомоги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.08.2023 року.

Головуюча

Судді