Справа № 308/4093/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, де стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 .

Заяву мотивовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі 308/4093/20 від 02.04.2021року було задоволено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та стягнуто з останнього на його користь інфляційні витрати та 3 % річних. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист від 08.09.2021 №308/4093/20, який до сих пір знаходяться на виконанні у приватного виконавця Ярошевсього Д.А.. Стягувач за вищевказаними виконавчими документами, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а єдиним спадкоємцем його майна та майнових вимог згідно заповіту від 26.06.2020року та довідки приватного нотаріуса Федоренко Е.Й. №47 01-16 від 29.06.2023року, якою підтверджується відсутність інших спадкоємців, являється малолітня дитина ОСОБА_1 ..

Законний представник вказує, що ним 28.10.2022 року було подано до приватного нотаріуса Федоренко Едуарда Юрійовича заяву про прийняття спадщини в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 .

Заявник вказує, що оскільки заповітом від 26.06.2020 року покійний ОСОБА_3 призначив свою внучку ОСОБА_1 єдиним своїм спадкоємцем, а поданням заяви про прийняття спадщини від 28.10.2022 року, внучка прийняла всю спадщину, то слід визнати, що до неї перейшли також всі вимоги які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі 308/4093/20 від 02.04.2021 року.

Враховуючи вищенаведене, просить замінити стягувана ОСОБА_3 за рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі 308/4093/20 від 02.04.2021року його правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник у судове засідання не з`явився, однак в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розглянути заяву без його участі.

Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, але його неявка у відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи 02.04.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено заочне рішення по справі № 308/4093/20, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних задоволено, зокрема ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 три відсотки річних в розмірі 2913/дві тисячі дев`ятсот тринадцять/грн. 91 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 18387/вісімнадцять тисяч триста вісімдесят сім/грн. 41 грн. за невиконання грошового зобов`язання, передбаченого рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2011 року у справі № 2-3972/11, а також стягнути із ОСОБА_4 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840/вісімсот сорок/грн. 80коп..

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника приватним виконавцем Ярошевським Дмитром Андрійовичем відкрито виконавче провадження №67613862.

Як вбачається з копії заповіту від 26.06.2020 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Федоренко Е.Ю. в реєстрі за №896, та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 60724993 від 26.06.2020), ОСОБА_3 заповів все належне йому майно та майнові права внучці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 70461980 від 28.10.2022) приватним нотаріусом Федоренко Е.Ю. зареєстровано спадкову справу за померлим ОСОБА_3 .

28.10.2022 року ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Федоренка Е.Ю. з заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлим ОСОБА_3 .

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Федоренка Е.Ю. від 29.06.2023 року Вих. №47/01-16 спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 є його внука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за спадкодавцем ОСОБА_3 не звертались.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок правонаступництва; а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у Постанові від 27.01.2021 справа № 569/1799/19 тлумачить процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

Можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві. При цьому в матеріальному праві виділяють універсальне та сингулярне правонаступництво. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування. Сингулярне правонаступництво має місце, коли сторона перепоступається правом вимоги, чи здійснює переведення боргу, або приймає борг іншої особи на себе. Розподіл матеріального правонаступництва на універсальне та сингулярне пов`язаний з об`єктом прав та обов`язків, що переходять до правонаступника. І хоча матеріальне правонаступництво може бути універсальним чи сингулярним, процесуальне правонаступництво, хоча і є необхідним наслідком правонаступництва в матеріальному праві, завжди універсальне: в рамках процесу правонаступник в усіх випадках цілком замінює правопопередника і користується комплексом процесуальних прав та обов`язків сторони чи третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.02.2020 по справі №2-3897/10.

Оцінюючи доводи заявника щодо переходу до нього всіх вимог що випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2021 внаслідок правонаступництва, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно (майнові права) спадкодавця до спадкоємців. Тобто саме свідоцтво про право на спадщину є правовстановлюючим документом, який підтверджує перехід права власності на майно (майнові права) спадкодавця до спадкоємців.

Оскільки заявником не додано свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що вимоги заявника про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, , 268, 352-355, 442 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчому провадженні - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко