Справа № 585/2359/21
Номер провадження 2-др/585/1/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
06 червня 2023 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення, -
4 квітня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» 3 квітня 2023 року, і просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи понесених відповідачем. В обґрунтування заяви вказав, що Роменським міськрайонним судом Сумської області розглядалася цивільна справа № 585/2359/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя. 27 березня 2023 року було ухвалено рішення по даній справі. Проте, під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги відповідачу.
Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви і просила відмовити в її задоволенні. Підтримала доводи викладені в письмових запереченнях
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про відкладення розгляду справи не клопотав.
Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду не прибув.
Третя особа ОСОБА_4 до суду не прибув, про відкладення розгляду не клопотав.
27 березня 2023 року Роменський міськрайонний суд виніс рішення яким позов задоволив частково і визнав об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 автомобіль марки «Mercedes-Benz моделі 313 CDI Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску; плуг двокорпусний ПЛН2-35, 2000 року випуску. Визнав за ОСОБА_3 право власності на частку автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі 313 CDI Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску; плугу двокорпусного ПЛН2-35, 2000 року випуску. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в рахунок компенсації вартості частини спірного майна: автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі 313 CDI Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску - 117430 грн.; плугу двокорпусного ПЛН2-35, 2000 року випуску - 3575 грн.; що в загальній сумі становить 121005 грн., припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно, залишивши його у власності відповідача ОСОБА_1 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в рахунок компенсації понесених судових витрат по сплаті судового збору 3735,91 грн., та 4000 гривень витрат по оплаті правничої допомоги адвоката. В іншій частині в задоволення позову відмовив та відмовив у стягнення витрат на товарознавчу експертизу.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача додав:
Як передбачено ч.2-3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно п. 3) ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати щодо сплати за надану правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПКУкраїни визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З контексту даної норми вбачається, що питання про стягнення судових витрат вирішується судом при вирішення спору по суті на підставі поданих доказів. Винятком із даного правила є випадок коли сторона справи, до закінчення судових дебатів, заявила про стягнення судових витрат після рішення суду .
Частиною 1 та 2 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно п. 4) ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Щодо вирішення заяви по суті, суд вважає, що дана заява може бути задоволена частково, оскільки представник відповідача в судовому засіданні заявив що буде подано додаткову заяву про стягнення судових витрат.
Вирішуючи питання про розмір понесених судових витрат, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, суд виходить з розумності, справедливості та співмірності заявленого розміру і вважає, що заявлений до стягнення розмір не є співмірним і визначає до стягнення з позивача на користь відповідача 4000 грн. понесених судових витрат. При цьому суд враховує, що представник відповідача приймав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, тобто не ніс витрат на прибуття до суду та не витрачав для цього часу. Тривалість участі представника в судових засіданнях близько 2,5 годин. Крім цього представник відповідача ознайомлювався з матеріалами справи та готував відзив на позов. На думку суду співмірним і розумним розміром судових витрат, які можуть бути стягнуті з позивача на користь відповідача буде розмір 4000 грн. При цьому суд враховує, що суд не повністю врахував заперечення відповідача, не брав до уваги при винесенні рішення автотоварознавчу експертизу автомобіля.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , в рахунок компенсації понесених судових витрат по сплаті судового збору 4000 гривень витрат по оплаті правничої допомоги адвоката.
В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Сумської області. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повне рішення суду складено 08.06.2023 року.
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга