ПОСТАНОВА

іменем України

06 червня 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/5803/22

провадження № 22-ц/4809/825/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи без самостійних вимог - Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Панова Ірина Юріївна, на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 лютого 2023 року у складі судді Шевченко І.М.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про виключення з актового запису про народження даних про батька дитини.

В обґрунтування позовної заяви посилалася на те, що 18 вересня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2011 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилась дочка ОСОБА_3 , батьком якої записаний відповідач. На даний час вона та відповідач не підтримують жодних відносин, відповідач не цікавиться життям дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги, навіть не знає де проживає його дочка. Вона займається вихованням та утриманням дитини, що підтверджується інформацією з навчальних закладів, в яких навчалась дочка. Вказувала, що відповідач характеризується як незаконослухняний громадянин, що підтверджують ряд постанов, ухвал, рішень, вироків судів, і своїми діями він принижує честь та гідність дочки - ОСОБА_3 , що є однією із обставин, через яку вона має намір виключити його з актового запису про народження доитини. Вона самостійно звернулася із такою заявою до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області та отримала відмову, в якій зазначено, що виключення з актового запису про народження даних про батька можливе лише за умови надання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення суду.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд внести зміни до актового запису від 07 травня 2007 року №435, проведеного Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме виключити відомості про батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 », по батькові з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 лютого 2023 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.134-136). Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області направила до апеляційного суду заяву про розгляд справи без її участі (137-138). Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2011 року по справі №2-13717/11 (а.с.5).

У період шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої записаний ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07 травня 2007 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №435 (а.с.6).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та пропуск строку звернення до суду з такою вимогою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Дані правовідносини регулюються нормами Конституції України та Сімейним кодексом України.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Сімейне законодавство України встановлює презумпцію батьківства, тобто батьком дитини вважається визначена законом особа, зокрема чоловік матері дитини, з яким вона перебуває у шлюбі. Презумпція батьківства може бути спростована за позовом заінтересованої особи.

Частиною першою статті 138 Сімейного кодексу України встановлено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Як свідчить свідоцтво про народження дитини ОСОБА_3 днем реєстрації її народження є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.138 Сімейного кодексу України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини можу бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач характеризується як незаконослухняний громадянин, що підтверджується постановами, ухвалами, рішеннями, вироками судів про притягнення до кримінальної відповідальності. Отже, своїми діями ОСОБА_2 принижує честь та гідність дочки, що може негативно вплинути на її подальше життя, зокрема, вступ до вищого навчального закладу та подальше працевлаштування у державні органи влади.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, яке підлягає захисту (відновленню) у спосіб, визначений законом.

З урахуванням вказаних вище норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд, на підставі наданих сторонами доказів, повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися мж сторонами та норми права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Стаття 126 Сімейного кодексу України передбачає, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Разом з тим, відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України у разі, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за змістом ч.2 ст.138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Однак, у справі, що розглядається, відсутні відомості щодо подання такої заяви, що виключає можливість задоволення вимоги матері дитини про виключення запису про її чоловіка, як батька дитини, з актового запису про народження. До цих правовідносин встановлюється позовна давність в один рік.

Доводи сторони позивача про те, що, оскільки відповідач не подав заяви про застосування строку позовної давності на підставі ч.3 ст.267 ЦК України до ухвалення судом рішення, тому суд неправомірно застосував сплив позовної давності, не заслуговують на увагу з огляду на те, що дані правовідносини нормами ЦК України не регулюються, оскільки законодавцем встановлено спеціальну норму відносно права матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка. Зазначена норма є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

На думку колегії суддів висновок суду першої інстанції про те, що визнання позову відповідачем не спростовує презумпцію його батьківства відносно дитини та не дає права змінити соціальний статус дитини, народженої батьками, які перебували у шлюбі, у соціальний статус дитини, народженої батьками, які у шлюбі не перебували, із записом прізвища, якого не існує та є віртуальним, є правильним.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Панова Ірина Юріївна, залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 лютого 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 червня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко