Справа № 569/4985/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.12.2003 між сторонами було зареєстровано шлюб у Мізоцькій Селищній раді Здолбунівського району. Від шлюбу в них народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомляє, що з відповідачем більше як пів року проживає окремо. Дочка ОСОБА_6 вже повнолітня, навчається та проживає окремо. Дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потребують матеріального утримання, оскільки є студентками 1 курсу ВНЗ, її доходів не достатньо для повноцінного забезпечення дітей. Вважає, що відповідач не у повній мірі на її думку виконує свій обов`язок щодо належного матеріального забезпечення дітей, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видій доходів щомісячно, але не менше 50 % для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей.

Ухвалою суду від 27.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження.

01.08.2023 представником відповідача подано письмові пояснення, згідно яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з батьком, що стверджується Рішенням Рівненського міського суду від 23.03.2023 у цивільній справі №569/17729/22

У судове засідання позивач не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.08.2023 його представником подано заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області 30.11.2005, актовий запис № 29, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька - ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області 30.11.2005, актовий запис № 29, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька - ОСОБА_5 ,

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Таким чином за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.03.2003 у справі №569/17729/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, шлюб між сторонами розірвано, провадження у частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрито.

Водночас, вказаним рішенням суду встановлено, що "неповнолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають з батьком - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягами з реєстру територіальної громади від 22.02.2023 року.

Відповідно до заяви вх. № 15529/23 від 23.03.2023 року, поданої до суду ОСОБА_4 , яка є дочкою сторін вбачається, що остання повідомила суд про те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком, ОСОБА_2 . Зазначила, що оскільки батьки проживають окремо, то вона та її сестра перебувають на повному батьковому утриманні, в подальшому також буде проживати з батьком та наміру проживати з матір"ю не має.

Також відповідно до заяви вх. № 15531/23 від 23.03.2023 року, поданої до суду ОСОБА_5 , яка є дочкою сторін вбачається, що остання повідомила суд про те, що вона зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком, ОСОБА_2 . Зазначила, що оскільки батьки проживають окремо, то вона та її сестра перебувають на повному батьковому утриманні, в подальшому також буде проживати з батьком та наміру проживати з матір`ю не має".

Згідно з ч. 4 ст. 82 України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені в резолютивній частині рішення.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи те, що обставини щодо місця проживання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їхнім батьком (відповідачем у цій справі) - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлені рішенням Рівненського Рівненського міського суду Рівненської області від 23.03.2003 у справі №569/17729/22 , а відтак не потребують доведення.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище та враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , разом з нею, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є безпідставними та необґрунтованими, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складене та підписане 07.08.2023.

Суддя Левчук О. В.