Справа № 206/3032/23
Провадження № 2-з/206/26/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 м.Дніпро

Суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська НестеренкоТ.В., за участю секретаря судового засідання Бублейник В.В., розглянувши заяву представника позивача, адвоката Весніна С.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександри Михайлівни про визнання незаконними дій, визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсними свідоцтв, скасування державної реєстрації прав,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська 16.07.2023 надійшла заява представника позивача, адвоката Весніна С.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександри Михайлівни про визнання незаконними дій, визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсними свідоцтв, скасування державної реєстрації прав.

Заява мотивована тим, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпро перебуває цивільна справа №206/3032/23 про визнання незаконними дій, визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсними свідоцтв, скасування державної реєстрації прав ОСОБА_2 , який наразі вчиняє дії, направлені на позбавлення позивача та третіх осіб (орендарів) нерухомого майна можливості використовувати його, зокрема шляхом подання до оператору систем розподілу електричної енергії відповідних заяв на перереєстрацію особових рахнунків та відключення від електропостачання об`єктів нерухомого майна, права власності на яке оспорюється позивачем.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2,п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом: заборони вчиняти певні дії та заборони іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Тобто, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 15.09.2020 прийнятій в межах розгляду справи №753/22860/17, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд повинен враховувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки унеможливити таке виконання.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обгрунтувуючи заявлене клопотання представник позивача зазначив наступне.

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпро перебуває цивільна справа №206/3032/23 про визнання незаконними дій, визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсними свідоцтв, скасування державної реєстрації прав.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпро від 14.07.2023р. у справі №201/3032/23 було задоволено заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Веснін С.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 та було накладено арешт на нерухомого майна, зазначеного у позові, зокрема на:

-нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-частину приміщення № 71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлове приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , (надалі «Спірне майно»).

Не зважаючи на вжиті судом заходи забезпечення цивільного позову у справі №201/3032/23, з листа АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вих. №36114/1001 від 24.07.2023р. вбачається, що є ризики припинення постачання електричної енергії по об`єктам нерухомого майна, право власності по яких оспорюється позивачем, у зв`язку із наданням з боку іншої особи документів, які підтверджують зміну власника об`єктів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Зазначені дії, вчиняються відповідачем ОСОБА_2 з метою позбавлення позивача ОСОБА_1 та третіх осіб, які на законних підставах (право оренди) користуються зазначеними об`єктами нерухомості, можливості використовувати Спірне майно за своїм призначенням, адже переоформлення особових рахунків на ім`я ОСОБА_2 в той, час як його право власності оскаржується в судовому порядку, призведе до розірвання діючих договорів розподілу електричної енергії та відключення споживачів електроенергії, наслідком чого буде повне зупинення господарської діяльності дійсних власників та володільців Спірного майна.

Таким чином, виходячи з того, що вжиття забезпечувального заходу у вигляді заборони іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору не може позбавити можливості користування нерухомістю, доцільним і співмірним позовним вимогам буде застосування забезпечувального заходу у вигляді встановлення судом заборони переоформлення та/або перереєстрації АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та іншим службам та організаціям, які надають комунальні послуги особових рахунків на комунальні послуги та/або розірвання існуючих договорів на надання послуг про обслуговування прибудинкової території та оплату комунальних послуг щодо Спірного майна до набрання рішенням у справі законної сили.

Як передбачено положенням частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у заявника відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Також, на переконання сторони заявника (позивача) немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки майно залишається в його володінні, а можливість вчиняти певні дії зі Спірним майном обмежується на певний час (висновки вказаної вище постанови ВП/ВС) до вирішення справи по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. 3, 15, 130, 151, 152 ЦПК України, п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006р., приймаючи до уваги те, що вид забезпечення позову про який просить позивач по даній справі, співрозмірний із заявленими позивачем вимогами, представник позивача просив суд заборонити переоформлення та/або перереєстрацію Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпровські електромережі» (, місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22), іншим службам та організаціям, які надають комунальні послуги особових рахунків на комунальні послуги та/або розірвання існуючих договорів на надання послуг, зокрема, з розподілу електричної енергії, обслуговування прибудинкової території, тощо та оплату комунальних послуг за наступними об`єктами нерухомого майна, а саме:

нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; приміщення № 71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , до набрання рішенням законної сили.

Суд, вивчивши доводи заяви, матеріали цивільної справи приходить до висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову.

Подана до суду заява про забезпечення позову, подана з додержанням вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2,4 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії та заборони іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

КЦС ВС у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019 висловив позицію, згідно якої заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник щодо визнання неправомірними дії приваного виконавця та скасування заявки на реалізацію майна, акту (актів) про проведений електронний аукціон (аукціони) майна боржника, складені приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А., визнання недійсними результатів електронних торгів нерухомого майна, визнання недійсними, скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_2 , і наразі вчиняються дії по перереєстрації особових рахунків щодо Спірного майна.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів.

Згідно роз`яснень даних в п.4 цієї постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Також, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно, співвласником (власником частини) спірного нерухомого майна зазначеного в позовній заяві є відповідач, ОСОБА_2 ..

За інформацією, зазначеною в Реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_2 став власником частини Спірного майна на підставі свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номери: 486, 487, 488, 489, 490, 491, що були видані 21.06.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М..

Листом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вих. №36114/1001 від 24.07.2023р. підтверджуються ризики припинення постачання електричної енергії по об`єктам нерухомого майна, право власності по яких оспорюється позивачем, у зв`язку із наданням документів іншою особою, які підтверджують зміну власника об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_2 .

Отже, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та є ризики зокрема припинення постачання електричної енергії на спірних об`єктах нерухомого майна, що об`єктивно підтверджуються доводами представника позивача, які викладені у заяві про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанова Верховного Суду від 17.12.2020 по справі № 910/11857/20).

На думку суду, забезпечення позову шляхом заборони переоформлення та/або перереєстрацію особових рахунків на комунальні послуги та/або розірвання існуючих договорів на надання послуг, зокрема, з розподілу електричної енергії, обслуговування прибудинкової території, тощо, та оплату комунальних послуг щодо Спірного майна, буде відповідати принципам цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини та положення закону, предмет позову та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Захід забезпечення позову, якій просить застосувати позивач у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо переоформлення та/або перереєстрації особових рахунків на комунальні послуги щодо Спірного майна, не носить дискримінаційного характеру стосовно сторін у спорі, а його застосування здійснюється на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін, а тому застосовуючи саме такий захід забезпечення позову, суд враховує недопустимість обмеження інших прав відповідача відносно спірного майна, однак сама по собі заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії буде гарантувати виконання можливого рішення по справі у разі задоволення позову, що є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства, визначеного у п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України (як обов`язковість судового рішення).

Відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з цим, суд вважає, що заява представника позивача, адвоката Весніна С.О. в частині забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,153,158, 258-260,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача, адвоката Весніна С.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександри Михайлівни про визнання незаконними дій, визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, визнання недійсними свідоцтв, скасування державної реєстрації прав - задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпровські електромережі» (, місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22), іншим службам та організаціям, які надають комунальні послуги переоформлення та/або перереєстрацію особових рахунків на комунальні послуги та/або розірвання існуючих договорів на надання послуг, зокрема, з розподілу електричної енергії, обслуговування прибудинкової території, тощо та оплату комунальних послуг за наступними об`єктами нерухомого майна, а саме:

-нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-приміщення № 71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлового приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом 15 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: Т.В. Нестеренко