справа № 619/1572/21
провадження № 6/619/40/23
УХВАЛА

іменем України

18 серпня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Шамрай М.С., розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировичапро примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою, де зареєстровано його місце проживання: АДРЕСА_1 та за місцем його проживання, яке знаходиться зза адресою: АДРЕСА_2 , з метою проведення виконавчих дій проведення опису та арешту майна.

В обгрунтування вказує, що у нього перебуває виконавче провадження №71004080 від 10.02.2023 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2021 у справі 619/1572/21, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 2 667 211 (два мільйони шістсот шістдесят сім тисяч двісті одинадцять) гривень 62 копійки.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа, повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження та роз`яснено права та обов`язки, повідомлено про негайне виконання рішення.

Проте у добровільному порядку боржником не виконані вимоги виконавчого документа, а в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього законом.

Приватний виконавець просить суд з метою недопущення порушень Закону України «Про виконавче провадження», надати дозвіл для примусового проникнення до житла боржника.

Згідно ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавчий лист, виданий Дергачівським районним судом Харківської області від 30.08.2021 у справі 619/1572/21, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики грошових коштів у загальному розмірі 2 667 211 (два мільйони шістсот шістдесят сім тисяч двісті одинадцять) гривень 62 копійки, яка складається з: основного боргу 2 533 160 (два мільйони п`ятсот тридцять три тисячі сто шістдесят) гривень; пені 107 355 (сто сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 62 копійки, 3 % річних 26 696 (двадцять шість тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень.

10.02.2023 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 71004080 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2021 у справі 619/1572/21, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 2 667 211 (два мільйони шістсот шістдесят сім тисяч двісті одинадцять) гривень 62 копійки, копію постанови направлено боржнику.

10.02.2023 приватним виконавцем накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

21.04.2023 ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 направив приватному виконавцю заяву про видачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження стосовно спірного стягнення, а 02.05.2023 заяву про закінчення виконавчого провадження № 71004080, мотивуючи тим, що зміст виконавчого документу не відповідає резолютивній частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області, у зв`язку з чим ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.10.2022 до резолютивної частини рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2021 було внесено зміни, а саме змінено РНОКПП відповідача з помилково вказаного НОМЕР_1 на правильний НОМЕР_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на який накладено арешт майна - запис про обтяження № 4786282 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Щодо надання дозволу на примусове проникнення до житла, суд виходить з наступного.

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили, що боржник ОСОБА_1 отримував копії постанов приватного виконавця з виконання вищезазначеного виконавчого листа та повідомлений про необхідність добровільного виконання рішення суду.

Заяви представника про отримання копій та квитанції про направлення кореспонденції не є доказом саме отримання відповідної кореспонденції.

Розписок про отримання, зворотних повідомлень, конвертів з відмітками про причини невручення виконавцем не надано.

Також суду не надано доказів на підтвердження того, що приватний виконавець належним чином повідомляв боржника або інших мешканців домоволодіння про необхідність допуску державного виконавця до помешкання боржника, зокрема доказів направлення відповідних вимог та їх отримання боржником та мешканцями будинку.

Відсутні й будь-які докази направлення боржнику викликів про явку до виконавця та доказів їх отримання боржником.

В матеріалах справи відсутні і докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає доступу приватному виконавцю до свого житла.

Приватним виконавцем складено акт про те, що боржник не надав допуск виконавцю для проведення виконавчих дій до будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний акт є єдиним доказом нібито перешкоджання виконавцю у доступі до житла.

Коли складено цей акт невідомо; в акті це не зазначено. Коли проводилась ця дія також невідомо.

В чому конкретно полягало ненадання доступу, чи був боржник присутній при цьому тощо - в акті не зазначено.

Будь-яких доказів взагалі виїзду за вказаною адресою матеріали справи не містять.

Акт складено щодо будинку АДРЕСА_1 .

При цьому виконавець ставить питання про надання права на проникнення ще й до іншого житла, за адресою: АДРЕСА_2 .

Надання дозволу на примусове проникнення до житла потребує доведення факту саме перешкоджання приватному виконавцю у доступі до житла для проведення відповідних виконавчих дій.

Таких фактів приватним виконавцем не доведено.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 439 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировичапро примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацієющодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний тект ухвали виготовлено 22.08.2023.

Суддя В. С. Овсянніков