печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмське Звірогосподарство» до Держави російська федерація, в особі Міністерства закордонних справ російської федерації, президента російської федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Політичної партії «Опозиційна платформа - За життя» про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. 3 серпня 2023 року визначено суддю для розгляду справи та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

4 серпня 2023 року на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особо щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

10 серпня 2023 року на адресу суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана судді для подальшого вирішення питання щодо відкриття провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Звертаючись до суду з позовом представник позивача просить відшкодувати шкоду, завдану знищенням майна, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, що територіально не відноситься до Печерського району м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц, указав на те, що до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про: право власності на таке майно; право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України); поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 цього Кодексу); поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 цього Кодексу); право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; визнання правочину з нерухомістю недійсним; звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року у cправі № 911/2390/18, дійшов висновків про розгляд відповідних справ за правилами виключної підсудності судом за місцезнаходженням майна.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи, що підстави для розгляду позову в Печерському районному суді м. Києва відсутні, то справа підлягає передачі на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (вул. Соборна, 52, м. Ізюм, Харківська область, 64300).

З викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмське Звірогосподарство» до Держави російська федерація, в особі Міністерства закордонних справ російської федерації, президента російської федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Політичної партії «Опозиційна платформа - За життя» про відшкодування майнової шкоди - передати на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (вул. Соборна, 52, м. Ізюм, Харківська область, 64300).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя О. Л. Бусик