ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3886/23 Справа № 199/7539/22 Суддя у 1-й інстанції - Авраменко А.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Заіка О.А. на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Авраменко А.М.) у цивільній справі №199/7539/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що до 10 червня 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2019 року по цивільній справі №199/6614/18 збільшено стягуваний з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання вказаної дитини розмір аліментів до частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважав, що при ухваленні вказаного рішення судом не взято до уваги обставини, передбачені ст.182 СК України, які передбачають зменшення розміру аліментів, а саме перебування на утриманні позивача двох дітей від іншого шлюбу синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а також перебування на його утриманні дружини ОСОБА_6 , яка хворіє та потребує постійного лікування, через що не має можливості мати постійну роботу. Син ОСОБА_4 також хворіє і потребує затрат на лікування. Він не має заборгованості зі сплати аліментів та на момент подачі позову є мобілізованим.

За таких обставин позивач вважав наявними підстави для зменшення визначеного вказаним рішенням суду розміру аліментів на спільну дитину - ОСОБА_3 до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 рокув задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

З посиланням на аналогічні доводам позовної заяви зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на підставі рішення про збільшення аліментів на утримання їх спільного з відповідачем сина ОСОБА_3 . На теперішній час сім`я позивача перебуває в набагато гіршому фінансовому стані: потребує значних фінансових коштів на обстеження та лікуванні її членів, а ніж сім`я, в якій за кордоном проживає його син ОСОБА_3 ..

Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною в силу положень ч.6 ст. 19 ЦПК України та розглядається в спрощеному порядку, а ціна позову складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із того, що ціна позову визначена сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (стаття 176 ч.1п.3), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що сторони з 16 вересня 2005 року по 10 червня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2019 року по цивільній справі №199/6614/18 збільшено стягуваний з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання вказаної дитини розмір аліментів до частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

01 листопада 2016 року між позивачем та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, внаслідок чого остання змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 ». Позивач від цього шлюбу має двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

В період з 11 грудня 2018 року по 02 січня 2019 року ОСОБА_4 в перебував на лікуванні у Дніпропетровській обласній дитячій клінічній лікарні з діагнозом бронхіальна астма, що підтверджується копією виписного епікризу з історії хвороби №9010.

В період з 17 по 29 грудня 2020 року дружина позивача ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДМР з діагнозом хронічна вертеброгенна торакалюмбалгія, стаціонарний перебіг, стадія загострення у вигляді вираженого больового, м`язово-тонічного синдромів, порушення статодинамічної функції хребта на фоні отеохондрозу з протрузіями міжхребтового диску L3-L4, дискогенного вертебрального склерозу L4-L5, початкових проявлень сподилоартрозу та кісткововертебрального артрозу (Th12), лівостороннього ілеосакрального артрозу. Ревматоїдний артрит. Викладені обставини підтверджуються копіями медичних документів, наявних в матеріалах справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що все обгрунтування позову ОСОБА_1 зводиться до незгоди з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2019 року по цивільній справі №199/6614/18 (провадження №2/199/1281/19) стосовно неврахування судом певних обставин нової родини позивача, наявності двох інших дітей, стану здоров`я цих дітей та нової дружини позивача, і ці обставини виникли ще до ухвалення означеного судового рішення.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду із вимогами щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього за рішенням суду від 2019 року. При цьому наголошував на тому, що в нього на утриманні є неповнолітні діти 2011 року та 2012 року народження та дружина з якою вони уклали шлюб у листопаді 2016 року та яка постійно хворіє. Тобто зазначені обставини були наявні на момент ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем не доведено зміни його майнового чи сімейного стану, погіршення стану здоров`я, оскільки усі обставини, на які він посилався, існували на час визначення розміру аліментів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У ч.1 ст. 84 ЦПК України зазначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Нових доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції при ухваленні рішення про стягнення аліментів на утримання дитини та які б давали підстави для збільшення розміру стягнутих аліментів на утримання дитини матеріали справи не містять.

Отже суд першої інстанції із врахуванням норм матеріального та процесуального права визнав недоведеним факт погіршення матеріального стану позивача або зміни його сімейного стану чи погіршення стану його здоров`я після стягнення за рішенням суду аліментів, що є безумовними підставами для зміни розміру аліментів. Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено покращення матеріального стану ОСОБА_2 , а ні в суді першої інстанції, а ні під час оскарження рішення в апеляції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин дійшов обґрунтованого висновку про те, що не має підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих із ОСОБА_1 на підставі рішення від 09 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Заіка Олександра Адольфовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: