Справа № 462/1208/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Пилип`юк Г.М.

з участю секретаря судового засідання Домбровської В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради та ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лучко Ірина Ярославівна, Друга Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 01.03.2021 року звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою та уточненнями до нього /а. с. 140-144/, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; визначити, що розмір часток померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:018:0008, становить 1/3; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частку та ОСОБА_3 на 1/6 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Другої Львівської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на частину земельної ділянки із кадастровим номером :06:018:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна та встановлено розбіжності в документах. ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Залізничного районного відділу у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про внесення змін до актового запису, у зв?язку із чим, йому повторно видано свідоцтво про народження, Серія-СГ від 10.11.2020 року, де вірно вказано його ім?я - « ОСОБА_5 ». 15.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я. із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на частину земельної ділянки із кадастровим номером :06:018:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна. У зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засіданн 17.03.2023 позивач та його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, зазначаючи, що позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Підтримали позов в попередніх судових засіданнях з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання 17.03.2023 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. Також не заперечив проти задоволення позову при наданні пояснення в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, заперечень суду не надав.

Треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лучко Ірина Ярославівна, Друга Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 76 років, про що 27.01.2009 року складено відповідний актовий запис № 622, місце смерті Україна, Львівська область, м. Львів /т.1, а.с.30/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 78 років, про що 30.06.2018 року складено відповідний актовий запис № 581, місце смерті Україна, Львівська область, м. Львів /т.1, а.с.31/

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 25.03.1959 року, ОСОБА_3 , 1932 р.н., уродженець села Коропуж Рудківського району Дрогобицької області і ОСОБА_6 , 1940 р.н., уродженка села Коропуж Рудківського району Дрогобицької області одружились 29.10.1957 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 8. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 /т.1, а.с.32/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 07.04.1956 року, актовий запис №37 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , місце реєстрації с. Коропуж Рудківського району Дрогобицької області /т.1, а.с.32/зворот/.

Згідно свідоцтва про народження виданого повторно серія НОМЕР_6 від 10.11.2020 року, актовий запис №54 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , місце реєстрації Скнилівська сільська рада Пустомитівського району /т.1 а.с.29/.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_7 про право власності від 30.10.1998 року, видане Виконкомом Львівської міської ради одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_1 /т.1, а.с. 33/.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 245778568 від 24.02.2021 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 2646 видане 07.11.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я. та 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 3-1677 видане 27.11.2009 року нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Шершун Н. К. будинку загальною площею 69,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 /т.1, а.с. 28/.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 січня 2004 року Серії ЛВ № 003643 на підставі ухвали 6-ї сесії 4-го скликання Львівської міської ради від 26.06.03 року №634 земельна ділянка площею 0.0516 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /т.1 а.с. 16/.

Відповідно до витягу з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку, дата формування 10.02.2021, номер витягу НВ-021, земельна ділянка, кадастровий номер :06:018:0008, яка розташована у АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /т.1 а.с. 25-26/.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, а відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної власності співвласником може здійснюватися самостійно.

Таким чином, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Аналогічно, щоб оформити перехід права власності до спадкоємця, частка спадкодавця має бути визначена.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Згідно зі ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду..

Крім того, згідно з п. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок, будівлю, споруду.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що частка ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0516 га, кадастровий номер :06:018:0008, призначеної для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки земельної ділянки, частка ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0516 га, кадастровий номер :06:018:0008, призначеної для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки, частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0516 га, кадастровий номер :06:018:0008, призначеної для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/3 частки земельної ділянки.

Судом встановлено, що згідно даних Будинкової книги по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 зареєстрований з 29.05.1985 року, ОСОБА_4 зареєстрована з 29.05.1985 року, знята з реєстрації 20.11.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрований з 29.05.1985 року, ОСОБА_10 зареєстрована з 25.03.2011 року, ОСОБА_11 зареєстрований з 07.03.2012 року, ОСОБА_12 зареєстрована з 17.10.2014 року /т.1, а.с. 17-20/.

З дослідженої судом копії спадкової справи №752 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в установлений строк, 13.10.2009 року звернулися до Другої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /т.1 а.с. 53/зворот/.

Позивач 13 липня 2020 року звернувся повторно до Другої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на частку спірної земельної ділянки, однак листом №610 від 13 липня 2020 року нотаріус повідомила, що оскільки частки співвласників земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності є невизначеними, не можливо визначити склад спадкового майна, а саме, яка частки земельної ділянки належали спадкодавцю та встановлено розбіжності в документах./т. 1 а.с. 23/.

Позивач в установлений строк, 15 липня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на частку спірної земельної ділянки, однак листом № 50/02-14 від 15 липня 2020 року нотаріус повідомила, що оскільки частки співвласників земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності є невизначеними, не можливо визначити склад спадкового майна, а саме, яка частки земельної ділянки належали спадкодавцю./т. 1 а.с. 24/.

Відповідно до ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із статтею 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 має право на спадкове майно за законом, в тому числі і на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0008 46 за адресою: АДРЕСА_1 , беручи до уваги, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 245778568 від 24.02.2021 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері та 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на будинок загальною площею 69,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач - Львівська міська рада проти задоволення позову не заперечує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Однак, на думку суду, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо визначення часток на земельну ділянку за померлими, оскільки визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 89, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0008, площею 0,0516 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0008, площею 0,0516 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал рішення.