Справа № 530/86/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

07.06.2023 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Тараненко Т.І., представника позивача адвоката Дігтярь Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 про визнання батьківська, внесення змін до актового запису про народження динити, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В Зіньківський районний суд Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 про визнання батьківська, внесення змін до актового запису про народження дитини.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що в серпні-вересні 2010 року він зустрічався з ОСОБА_2 і мав з нею інтимні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку, ОСОБА_4 . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2: матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство - Україна; відомості про батька вказані згідно ч. 1 ст. 135 СК України: ОСОБА_6 , громадянство - Україна.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , 14.01.2015 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3 .

За власної ініціативи ОСОБА_3 звернувся 26.05.2017 р. до органу РАЦС з заявою № 25/15.15-5.1.10 про визнання батьківства, достеменно знаючи і розуміючи, що не є біологічним батьком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Відомості про зміни актового запису внесено до Реєстру 16.10.2017 р. реєстратором Доманівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Суть змін: відомості про дитину: прізвище ІНФОРМАЦІЯ_5 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відомості про дитину: по батькові ІНФОРМАЦІЯ_5 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відомості про батька: прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про батька: власне ім`я ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про батька: по батькові ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про батька: дата народження інформація відсутня змінено на ІНФОРМАЦІЯ_6; відомості про батька: громадянство громадянин України змінено на громадянин Російської Федерації; відомості про батька: відомості внесені за вказівкою заявника так змінено на ні; відомості про матір: прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про матір: місце проживання АДРЕСА_4 змінено на інформація видалена; державна реєстрація народження проводиться відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) змінено на відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України; відмітки додано відмітку внесено змін до гр. 2,3,11,12,13,15 та доповнено гр. 14 відповідно до заяви про визнання батьківства № 25/15.15-5.1.10 від 26.05.2017 року. Прізвище матері змінено на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 14.01.2015 року видане палацом одружень № 1 Управління ЗАГС Москви Російська Федерація. Свідоцтво від 30 червня 2011 р. Серія НОМЕР_2 анульовано і видано повторне свідоцтво 16 жовтня 2017 р. реєстратором Доманівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_2. та ОСОБА_3 розлучились 29 серпня 2020 року. Про те, що ОСОБА_4 є дочкою позивача ОСОБА_1 він дізнався тільки 07.02.2022 р.

07 червня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 .

Позивач з березня 2022 року проживає разом з донькою ОСОБА_4 і її матір`ю, на теперішній час ОСОБА_4 знає, що ОСОБА_1 є її батьком. Позивач відразу почав піклуватись про них, матеріально забезпечувати, брати участь у розвитку і вихованні доньки, побудував довірливі стосунки, став турботливим і люблячим батьком. Зареєстроване місце проживання доньки і її матері за місцем реєстрації позивача. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Виключити з актового запису № 25 від 15 червня 2011 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробленого реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області, відомості про батька ОСОБА_6 . Внести відповідні зміни до актового запису № 25 від 15 червня 2011 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, змінивши прізвище дитини ІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_5 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін. Анулювати відомості про зміни актового запису № 25 від 15 червня 2011 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесені 16.10.2017 р. реєстратором Доманівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.03.2023 року відкрито провадження в цивільній справі позовного провадження. Сторонам по справі направлено ухвалу про відкриття провадження, відповідачам разом з копіями позовної заяви та доданими до неї документами та судові повістки про час дату та місце судового засідання.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дігтярь Л.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала повністю та просила їх задовільнити, відповідач ОСОБА_3 не з`явився, заперечень проти позову не надав.

Суд, заслухавши представника позивача, яка підтримала позовні вимоги, та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 10-13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов"язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов"язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз"яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов"язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України, встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов"язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов"язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов"язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов"язковою для суду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об"єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

В судовому засіданні було встановлено, що в серпні-вересні 2010 року він зустрічався з ОСОБА_2 і мав з нею інтимні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2: матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство - Україна; відомості про батька вказані згідно ч. 1 ст. 135 СК України: ОСОБА_6 , громадянство - Україна.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , 14.01.2015 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3 .

За власної ініціативи відповідач ОСОБА_3 звернувся 26.05.2017 р. до органу РАЦС з заявою № 25/15.15-5.1.10 про визнання батьківства, достеменно знаючи і розуміючи, що не є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відомості про зміни актового запису внесено до реєстру 16.10.2017 р. реєстратором Доманівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Суть змін: відомості про дитину: прізвище ІНФОРМАЦІЯ_5 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відомості про дитину: по батькові ІНФОРМАЦІЯ_5 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відомості про батька: прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про батька: власне ім`я ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про батька: по батькові ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про батька: дата народження інформація відсутня змінено на ІНФОРМАЦІЯ_6; відомості про батька: громадянство громадянин України змінено на громадянин Російської Федерації; відомості про батька: відомості внесені за вказівкою заявника так змінено на ні; відомості про матір: прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_3 ; відомості про матір: місце проживання АДРЕСА_4 змінено на інформація видалена; державна реєстрація народження проводиться відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) змінено на відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України; відмітки додано відмітку внесено змін до гр. 2,3,11,12,13,15 та доповнено гр. 14 відповідно до заяви про визнання батьківства № 25/15.15-5.1.10 від 26.05.2017 року. Прізвище матері змінено на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 14.01.2015 року видане палацом одружень № 1 Управління ЗАГС Москви Російська Федерація. Свідоцтво від 30 червня 2011р. Серія НОМЕР_2 анульовано і видано повторне свідоцтво 16 жовтня 2017р. реєстратором Доманівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_2. та ОСОБА_3 розлучились 29 серпня 2020 року. Про те, що ОСОБА_4 є дочкою позивача ОСОБА_1 він дізнався тільки 07.02.2022 р..

07 червня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 (а.с.15).

Позивач з березня 2022 року проживає разом з донькою ОСОБА_4 і її матір`ю, на теперішній час ОСОБА_4 знає, що ОСОБА_1 є її батьком. Позивач відразу почав піклуватись про них, матеріально забезпечувати, брати участь у розвитку і вихованні доньки, побудував довірливі стосунки, став турботливим і люблячим батьком. Зареєстроване місце проживання доньки і її матері за місцем реєстрації позивача.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до ст. ст. 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Статтею 134 CK України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Згідно висновку генотипоскопічного дослідження від 07.03.2022 року медико-генетичного центру "МАМА ПАПА" № 34612 від 07.03.2022 року встановлено, що біологічне батьківство учасника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно учасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рамках проведеного дослідження не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб складає 99,999999 % (а.с. 17-24).

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

В силу норм ЦПК України питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок експерта, у тому числі судово-генетичної, з урахуванням вимог ст. 110 ЦПК України, для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Внесення змін до актового запису про народження передбачений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 зі змінами та доповненнями, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За приписами ст. 145, 147 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, по батькові дитини визначається за іменем батька.

Визнання батьківства ОСОБА_1 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є підставою для виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, ОСОБА_3 та внесення відомостей про батька ОСОБА_1 із відповідними змінами у прізвищі дитини.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 про визнання батьківська, внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 2147,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 263-268 ЦПК України, ст.ст.128, 129, 134 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 про визнання батьківська, внесення змін до актового запису про народження дитини - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Виключити з актового запису № 25 від 15 червня 2011 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробленого реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області, відомості про батька ОСОБА_6 .

Внести відповідні зміни до актового запису № 25 від 15 червня 2011 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, змінивши прізвище дитини ІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_5 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

Анулювати відомості про зміни актового запису № 25 від 15 червня 2011 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесені 16.10.2017 р. реєстратором Доманівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко