Справа № 946/8395/22
Провадження № 2/946/786/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 3/12 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 14.06.1999 року за № 4527. А також, просила визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 6/24 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 21.03.2000 року за № 5303. Крім цього, просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що договори купівлі продажу 1/2 частки житлового будинку посвідчені Одеською товарною біржею 14 червня 1999 року за № 4527 і 21 березня 2000 року за № 5303.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгулу справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

В судовому засіданні встановлено, що 14.06.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 3/12 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 14.06.1999 року за № 4527.

Також, 21.03.2000 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 6/24 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл за № 5303.

Протягом всього часу з моменту укладення договору ОСОБА_5 відкрито володів та користувався придбаним майном.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі умови договору сторонами виконані належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 3/12 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 14.06.1999 року за № 4527. А також, визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 6/24 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 21.03.2000 року за № 5303.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.11.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 , згідно ст. 1221 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з якої 3/12 частини належали йому згідно договору купівлі продажу нерухомого майна, посвідченого Одеською товарною біржею від 14.06.1999 року за № 4527, а 6/24 частин якого належали йому на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 21.03.2000 року за № 5303.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №66591196 від 25.09.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений, посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:

- дружина ОСОБА_8 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.07.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР;

- донька ОСОБА_9 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 13.03.2021 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.06.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 »;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 11.03.2021 року.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, тому вважається такою, що фактично прияла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача по справі ОСОБА_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог провизнання договорів купівлі продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно та права позивача таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 24.11.1997 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 28.07.2006 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 01.08.2013 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 3/12 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 14.06.1999 року за № 4527.

Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме 6/24 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржи в м. Ізмаїл від 21.03.2000 року за № 5303.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 березня 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус