ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/3370/21

провадження № 22-ц/4809/849/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Мурашко С.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2023 року (суддя Нерода Л.М.),-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у липні 2021 року звернулася до Олександрійського міськрайоного суду з позовною заявою про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу за договором позики, а саме :

-20000 доларів США боргу за договором позики;

-156000 доларів США процентів за договором позики.

27 квітня 2023 року позивачкою подана в порядку ст. ст. 149,150 ЦПК заява про забезпечення позову. Згідно якої просить до вирішення справи накласти арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 26.5 м2, у т.ч. житловою 14.5 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, кадастровий №:05:190:0002, площею 0.0823 га;

- житловий будинок, загальною площею 33.9 м2, у т.ч. житловою 15.2 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 33.9 м2, у т.ч. житловою 15.2 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, кадастровий №:05:201:0011, площею 0.0484 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:05:201:0010, площею 0.049 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 87 м2, у т.ч. житловою 44.9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок, загальною площею 46.1 м2, у т.ч. житловою 13.4 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:06:365:0001, площею 1.1457 га, призначена для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування засолочної бази та овочепереробного цеху, розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:10:457:0002, площею 0.0712 га, призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування будівлі магазину, розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

- житловий будинок, загальною площею 39.6 м2, у т.ч. житловою 19.7 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- магазин непродовольчих товарів, загальною площею 474.9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_6 та оголосити заборону на його відчуження.

Також просить суд заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження належного його майна.

В обґрунтування заяви вказує про порушене судове провадження, цивільну справу про стягнення боргу з відповідачів, сума якого значна, 176 000 доларів США.

У разі задоволення позовних вимог, обраний нею вид забезпечення не дасть можливості відповідачам уникнути майнової відповідальності шляхом відчуження майна.

Стверджує, що 26.04.2023 року ОСОБА_2 здійснює відчуження належного йому майна.

Попередньо нею заявлялась вимога про забезпечення позову щодо майна відповідачів, ухвалою суду від 22 липня 2022 року в задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на недостатність доказів підтвердження, що боржниками здійснюється відчуження майна. Натомість активно позбулися майна, ОСОБА_3 всього, а ОСОБА_2 частини майна. Долучає роздруківку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зареєстровану власність.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Олександрійський міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено. Забезпечений позов, а саме накладений арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 :

- житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 26.5 м2, у т.ч. житловою 14.5 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:05:190:0002, площею 0.0823 га;

- житловий будинок, загальною площею 33.9 м2, у т.ч. житловою 15.2 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 33.9 м2, у т.ч. житловою 15.2 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:05:201:0011, площею 0.0484 Га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:05:201:0010, площею 0.049 Га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 87 м2, у т.ч. житловою 44.9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок, загальною площею 46.1 м2, у т.ч. житловою 13.4 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:06:365:0001, площею 1.1457 Га, призначена для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування засолочної бази та овочепереробного цеху, розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельна ділянка, кадастровий №:10:457:0002, площею 0.0712 Га, призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування будівлі магазину, розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

- житловий будинок, загальною площею 39.6 м2, у т.ч. житловою 19.7 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- магазин непродовольчих товарів, загальною площею 474.9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_6 та оголошена заборона на його відчуження.

В забезпечення позову заборонено вчиняти дії щодо відчуження майна належного ОСОБА_3 .

Судом зазначено, що предметом спору є повернення боргу у розмірі 176 000 доларів США, що є значною сумою, тому невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено, Даний вид забезпечення є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки арешт та заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна, та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги, заяви про приєднання до апеляційної скарги

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Згідно поданої апеляційної скарги просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.05.2023 у справі №398/3370/21 та постановити рішення, яким у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити в повному обсязі та скасувати запобіжні заходи у вигляді арешту й заборони відчуження на все майно, що знаходиться у володінні ОСОБА_2 .

Зазначає, що позивачем не надано належних доказів відчуження відповідачами у справі нерухомого майна або належного припущення про те, що майно наявне у них на момент подачі позову може зникнути або зникло або вже зменшилося.

Так, скаржник наголошує, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, але із доводів ухвали суду й заяви про забезпечення позову такого не вбачається, тому й підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в масштабі арешту всього майна відповідачів, а саме ОСОБА_2 не вбачається, а саме по собі забезпечення є необґрунтованим.

Крім того, предметом спору на даний момент є боргова розписка у розмірі 17 000 доларів США, а не 176 000 доларів США. Саме по собі подання позивачем позову не створює безспірність чи обґрунтованість вимоги і тому вказані суми і є предметом матеріального спору в суді, а тому доводи суду та ОСОБА_1 відносно того, що предметом спору є значна сума та співрозмірність вимог із заявленим позивачем списком нерухомого майна відповідачів не є наразі встановленою, доказаною й обґрунтованою.

Відповідач акцентує увагу, що ОСОБА_1 вже зверталась із заявою про забезпечення позову шляхом арешту майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але суд відмовив у задоволенні цієї заяви, а з того часу та на даний момент нічого не змінилося й ніяких підстав для загрози невиконання рішення суду у разі його задоволення судом не з`явилося.

Відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 .. Згідно заяви просить скасувати повністю ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.05.2023 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.04.2023 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 заборонивши його відчуження, та заборону вчиняти певні дії з майном ОСОБА_3 . Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на факт відсутності доказів у заяві позивача від 27.04.2023 про забезпечення позову, та діючи всупереч вимогам статей 149-150 ЦПК України виніс необґрунтоване рішення про задоволення цієї заяви, наклавши арешт на майно ОСОБА_2 та заборонивши вчиняти певні дії. Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач у заяві про забезпечення позову навіть не зазначив яке саме майно знаходиться у власності ОСОБА_3 .

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана відповідачем ОСОБА_2 16 травня 2023 року до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

30 червня 2023 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 29 серпня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.129-133).

20 липня 2023 року відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.05.2023.

Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року приєднано ОСОБА_3 до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2023 року.

На підставі розпорядження керівника апарату апеляційного суду від 28 серпня 2023 року № 132 здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, за результатами якого члена колегії з розгляду даної справи суддю Карпенка О.Л. замінено суддею Мурашком С.І.

Про участь сторін в суді апеляційної інстанції

28 серпня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача, адвоката Левіна В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача (а.с.135-136).

28 серпня 2023 року на електронну адресу суду від представника позивача, адвоката Ковальова А.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.141).

Розглянувши заявлене клопотання, апеляційний суд не погодився з підставою для його задоволення.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18).

Апеляційний суд наголошує, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Безпідставне відкладення судового розгляду свідчитиме про порушення принципу розумності строків розгляду справи та затягування судового процесу, що є недопустимим.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що неможливість розгляду справи за відсутності представника позивача апеляційним судом не встановлена, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання про відкладення розгляду справи.

За положеннями ч.5 ст.268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У суді першої інстанції

Ухвалою від 10 січня 2022 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області прийнято позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення за договором позики та процентів за користування позикою з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до провадження та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 липня 2022 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження у цивільній справі №398/3370/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення за договором позики та процентів за користування позикою, відмовлено.

Позивач повторно у квітні 2023 року подала заяву про забезпечення позову.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Як унормовано ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом у виняткових випадках, якщо учасник справи довів неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За вимогами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 4 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Колегія суддів зауважує, що обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Обґрунтування необхідності заходів забезпечення позову та подання на підтвердження своїх доводів відповідних доказів є процесуальним обов`язком заявника.

Так, у заяві про забезпечення позову позивачка стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити її права. Так як втратиться сенс виконання судового рішення або стане за неможливе виконання, значно утрудниться. Суд першої інстанції прийняв до уваги всі доводи сторони.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції в частині заяви щодо ОСОБА_2 .

Стороні достатньо продемонструвати, що існують розумні підозри вважати, що шкода від відчуження майна буде завдана. Позивач вказала на обставини, які переконують що є загроза продажу спірного майна, а саме в період судового провадження частина майна відповідачем ОСОБА_2 відчужена. ОСОБА_3 взагалі все майно відчужене. Зазначене абсолютно не спростовувалося апелянтами, лише вказувалось на недоведеність. Перелік документів, долучений до заяви ОСОБА_2 , які містять інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суб`єкта, не містить відповіді щодо майна, яке вказано позивачем як відчужене і таке, що ніколи не перебувало у власності сторони, а саме будинок по АДРЕСА_7 ; 1/3 засолочної бази по АДРЕСА_5 ; будинок по АДРЕСА_8 ; два зблокованих житлових будинки площею 234,5 м2 по АДРЕСА_8 .

Колегією суддів зважено на те, що вирішуючи питання доцільності вжиття заходів забезпечення позову у справі, суд не вирішує спір по суті та не з`ясовує питання доведеності порушеного права чи охоронюваного законом інтересу позивача. На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову щодо майна відповідача ОСОБА_2 та обґрунтовано задовольнив заяву в цій частині.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції за скаргою ОСОБА_2 (в зазначеній частині) у апеляційного суду відсутні.

Доводи скарги, що ОСОБА_1 вдруге звернулася з заявою про забезпечення позову і що попередньою ухвалою відмовлено в задоволенні аналогічної заяви, ніяким чином не перешкоджають реалізації права стороні повторно звернутися до суду, тим більше що об`єктивно виникла така необхідність.

Відповідачами не спростовано об`єктивними доказами обґрунтування позивачки щодо продажу частини майна ОСОБА_2 та всього майна ОСОБА_3 в період судового провадження.

Співмірність забезпечення позову до заявленого предмету позову, підлягає відповідному доведенню з належним визначенням вартості майна, що також не доведено стороною відповідача.

ОСОБА_2 оскаржує ухвалу і щодо інтересів ОСОБА_3 . Відповідно до положень законодавства кожна особа має право в суді захищати своє особисте немайнове або майнове право та інтерес.

Однак ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14 серпня 2023 року приєднано ОСОБА_3 до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2023 року.

Тому вимога ОСОБА_3 щодо скасування оскаржуваної ухвали в частині заборони вчиняти дії щодо відчуження майна належного ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

В цій частині і заява, і висновок суду не відповідає законодавчим положенням про забезпечення позову. Майна, яке належить ОСОБА_3 позивач не вказала, тягар доведення, покладений саме на неї. Таке майно не встановлено судом, заявлялось клопотань сторони щодо сприяння встановлення обсягу майна.

Більш того сама позивач вказує в заяві, що майно ОСОБА_3 повністю відчужив.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає критеріям законності, обґрунтованості, оскільки висновок суду не відповідає обставинам щодо вимог стосовно ОСОБА_3 , відтак відповідно до ст. 376 ЦПК України, оскаржувана ухвала в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Ухвала суду в частині вирішення заяви про забезпечення позову щодо майна відповідача ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою та відповідно до ст. 375 ЦПК скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2023 року в частині заборони вчиняти дії щодо відчуження майна належного ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 скасувати.

В іншій частині ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2023 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

С.І. Мурашко