Ухвала

28 березня 2023 року

м. Київ

справа № 187/789/17

провадження № 61-1646св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня

2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області

від 22 січня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 квітня 2009 року у загальному розмірі 417 113,11 доларів США, що включає: основну суму боргу у розмірі 337 032,00 доларів США, проценти за користування позикою у розмірі 51 936,63 доларів США, три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання

у розмірі 28 144,48 доларів США.

У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Зазначено, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року, діють протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області

від 22 січня 2021 року залишено без змін.

У січні 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року,

у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України,

пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

У червні 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає,

що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом

не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто

не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,

що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников