Справа № 201/3396/23
Провадження № 2/201/1683/2023
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

27 березня 2023 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги Україна» про розірвання договору та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги Україна» про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Звертаючись із даною позовною заявою до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, позивач визначив суд, компетентний розглядати його позовну заяву за зареєстрованим місцем його проживання, що знаходиться в Соборному районі м. Дніпра, посилаючись на ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Вирішуючи питання про прийняття до провадження справ, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Так, положеннями частини 2 статті 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст. 28 ЦПК України передбачено альтернативну підсудність, за змістом якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для обґрунтування підстав застосування ч. 5 ст. 28 ЦПК України щодо альтернативної підсудності позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права саме споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

У статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено основні права громадян як споживачів, а саме це права споживачів на належну якість продукції та обслуговування; на безпеку продукції; на необхідну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника; на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; на обмін товару неналежної якості.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

У розумінні п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Беручи до уваги зазначене та аналізуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами існують договірні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки зміст оскаржуваного договору спрямований на надання правової допомоги і норми Закону України «Про захист прав споживачів» на нього не поширюються.

Враховуючи наведене, розгляд даного позову має здійснюватися за загальними правилами підсудності за місцем знаходження відповідача у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги Україна» є м. Київ, вул. Антоновича, буд. 58, що знаходиться на території Голосіївського району м. Києва.

Натомість, ч. 8 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається із 6.3 оскаржуваного договору № 21042201 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 21 квітня 2022 року, спори не врегульовані шляхом переговорів, передаються на розгляд суду за місцем фактичного знаходження виконавця. В даному випадку фактичним знаходженням виконавця (відповідача по справі) є - м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, як зазначено в самому договорі від 21 квітня 2022 року, що знаходиться на території Шевченківського району м. Дніпра, на який розповсюджується юрисдикція Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

В даному випадку, при визначенні суду, до якого належить відправити справу за підсудністю, суд також бере до уваги той факт, що позивач є людиною похилого віку (1942 року народження) та проживає у м. Дніпрі, а тому, слід дійти до висновку, що направлення справи до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (за місцем виконання договору) не перешкодить позивачу у доступі до правосуддя та не порушить його процесуальних та конвенційних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за місцем виконання договору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 28, 31 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги Україна» про розірвання договору та стягнення грошових коштів передати на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя С.О. Демидова