Справа № 703/887/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №703/887/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області помер її батько ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Спадщину після батька прийняла вона та відповідачі по справі, так як подали заяви про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_1 стверджує, що в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити спадщину, а тому змушена звернутись до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнила заявлені вимоги в частині літерного позначення будинковолодіння на надвірних споруд, на частину яких вона просить визнати право власності, а також назви вулиці у зв`язку з її перейменуванням.

Ухвалою від 25 травня 2022 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

21 червня 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її свекруха ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу за зустрічним позовом та своєму синові ОСОБА_4 , який доводився ОСОБА_3 чоловіком.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2012 року за ОСОБА_4 визнали право власності на все будинковолодіння АДРЕСА_1 без урахування заповіту та без залучення позивача за зустрічним позовом до участі у справі.

Непогоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_3 оскаржила його, в результаті чого постановою Черкаського апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року воно було скасоване, а ОСОБА_4 відмовлено в позові.

Так як ОСОБА_5 заповіла все своє майно їй та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вважає, що їх частки у спадковому майні є рівними, відтак вона і чоловік успадкували по 1/2 частині зазначеного будинководіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті вона спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Окрім неї із такими ж заявами звернулись до нотаріуса дві дочки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оскільки спадщину після свекрухи вона не оформляла, то просила визнати за нею право власності на 2/3 спірного будинковолодіння.

В подальшому ОСОБА_3 уточнила заявлені вимоги в частині літерного позначення будинковолодіння на надвірних споруд, на частину яких вона просить визнати право власності, а також назви вулиці у зв`язку з її перейменуванням.

Ухвалою від 25 жовтня 2022 року суд прийняв зустрічну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, об`єднав в одне провадження вимоги за зустрічним позовом із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою від 28 грудня 2022 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду.

У судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Саража Д.В. подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні та відсутності ОСОБА_1 , наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 адвокат Здоровко Л.В. подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності та відсутності ОСОБА_3 , зустрічний позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За таких обставин суд проводить судове засідання у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сміла Черкаської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 10 червня 1977 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Козюрою Н.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 1457, договором купівлі-продажу, посвідченим 23 травня 1987 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Козюрою Н.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 2063, договором купівлі-продажу, посвідченим 24 серпня 1982 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Козюрою Н.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 1732, а також довідкою КП «ЧООБТІ» від 11 лютого 2022 року ОСОБА_5 була власником домоволодіння АДРЕСА_1 .

Як вбачається з технічного паспорту до складу вказаного домоволодіння входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 122,2 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., прибудова (літ. а2, а3, а4), сарай (літ. Б, Е), літня кухні (літ. Д), навіс тимчасовий (літ. Ж, И), літній душ (літ. З), вбиральня (літ. У), погріб (літ. В, І), ворота з хвірткою №3, огорожа (№4), ява зливна (№ 5,6), колодязь (№7),

Заповітом, посвідченим 16 лютого 2006 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. та зареєстрованим в реєстрі за №505, ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2012 року по справі 2315/1561/2012 за ОСОБА_4 було визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2021 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування відмовлено. Ухвалюючи нове рішення апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцями померлої ОСОБА_5 за заповітом і вони прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані разом з нею і не заявили про відмову від спадщини.

17 травня 2023 року державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області внесено відомості до Державного реєстру речових прав про припинення права власності ОСОБА_4 на спірне домоволодіння.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною спадкоємцю з часу смерті спадкодавця.

З будинкової книги прописки громадян, що проживали в будинку АДРЕСА_1 встановлено, що на день смерті ОСОБА_5 з нею були зареєстровані та проживали спадкоємці за заповітом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Відповідно, в силу ст. 1269 ЦК України вони є такими, що прийняли спадщину, оскільки не відмовились від її прийняття у визначений законом строк.

Згідно зі ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 успадкували після ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках як спадкоємці за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

З постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 30 липня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після нього звернулись ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та була заведена спадкова справа №231/2018.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_4 . В подальшому, а саме 22 лютого 2020 року вона, зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 з 18 жовтня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , відповідно, була його дружиною.

Під час підготовки документів до видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було виявлено, що документ, який посвідчував право власності на житловий будинок, а саме рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.03.2012, було скасовано Черкаським апеляційним судом від 21.01.2021, тому свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно видати неможливо, що стало підставою для вчинення цієї нотаріальної дії.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_4 як дочка та дружина. Вони також не заперечують того, що іншим спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 як дочка померлого.

Щодо вимог за первісним позовом суд зазначає наступне.

З досліджених судом документів вбачається, що майно, на яке ОСОБА_1 просить визнати право власності, належало ОСОБА_5 . Спадщину після ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Враховуючи, що їх частки у спадковому майні є рівними до них перейшло право на спадкове майно по 1/2 частині за кожним.

За життя ОСОБА_4 не отримав свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5 . Однак, суд враховує, що згідно з ч. 3 ст. 1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відтак, частка ОСОБА_8 у спадковому майні, що залишилось після ОСОБА_4 , враховуючи кількість спадкоємців, становить 1/6 (1/2:3).

Враховуючи, що ОСОБА_4 не отримав свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5 , єдиним способом реалізації позивачем за первісним позовом своїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

З урахування наведеного позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає до повного задоволення.

Щодо вимог за зустрічним позовом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_5 та прийняла у визначений законом спосіб спадщину. Іншим спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину був ОСОБА_4 .

Враховуючи рівність часток спадкоємців, за нею належить визнати право власності в порядку спадкування після ОСОБА_5 на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , ЇЇ частка у спадковому майні чоловіка становить 1/6.

Таким чином, за ОСОБА_3 належить визнати право власності на 2/3 (1/6+1/2) частин спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 та в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 на 1/6 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 , до складу якого входять житловий будинок (літ. А) загальною площею 122,2 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., прибудова (літ. а2, а3, а4), сарай (літ. Б, Е), літня кухні (літ. Д), навіс тимчасовий (літ. Ж, И), літній душ (літ. З), вбиральня (літ. У), погріб (літ. В, І), ворота з хвірткою №3, огорожа (№4), ява зливна (№ 5,6), колодязь (№7).

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 та в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 право власності на 2/3 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 , до складу якого входять житловий будинок (літ. А) загальною площею 122,2 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., прибудова (літ. а2, а3, а4), сарай (літ. Б, Е), літня кухні (літ. Д), навіс тимчасовий (літ. Ж, И), літній душ (літ. З), вбиральня (літ. У), погріб (літ. В, І), ворота з хвірткою №3, огорожа (№4), ява зливна (№ 5,6), колодязь (№7)

Рішення може бути оскаржене учасниками справи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2023.

Учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач за первісним і зустрічними позовами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 08 серпня 2000 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області.

Суддя І.Я. Биченко