Єдиний унікальний номер 448/1334/23
Провадження № 2/448/431/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16.08.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла вищевказана цивільна справа.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та проаналізувавши додані до неї додатки, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача з позовною заявою та додатками надано платіжну інструкцію №34875 від 28.02.2023р. про сплату судового збору на суму 2684 грн.

Абзацом 2 п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року передбачено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI«Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Однак після проведення відповідної перевірки, судом встановлено, що судовий збір по квитанції платіжній інструкції №34875 від 28.02.2023р. рахується сплаченим та зарахованим по іншій цивільній справі №448/435/23 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, який згідно ухвали суду від 23.05.2023р. повернуто позивачу), а по даній цивільній справі 448/1334/23 судовий збір не вважається зарахованим на казначейський рахунок.

Так, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Подана представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» - Мельник І.С. позовна заява є позовною заявою майнового характеру.

Підпункт 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору визначена у розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за:

- кредитним договором №/705661 від 11.07.2021р. укладеним між відповідачкою та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» в розмірі 17437,50 грн.;

- кредитним договором №/436139 від 12.06.2021р., укладеним між відповідачкою та ТОВ «ГОУФІНГОУ» в розмірі 8006,60грн.

Отже, як вбачається із матеріалів позовної заяви стороною позивача заявлені дві окремі майнові вимоги, які ґрунтуються на двох різних кредитних договорах.

Згідно з положеннями п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві окремі вимоги майнового характеру в розмірі 2684 грн. за кожну з них. Таким чином, з урахуванням двох заявлених вимог майнового характеру, судовий збір за подання до суду даної позовної заяви станом на день звернення до суду становить 5 368 грн. (2684 грн. х2).

Відтак, позивачу слід надати докази на підтвердження того, що ним сплачено судовий збір за заявлені дві вимоги майнового характеру в зазначеному розмірі.

Пунктом 13 вказаної постанови визначено, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Підсумовуючи, позивачу слід надати докази на підтвердження того, що ним сплачено судовий збір у вказаному розмірі та саме по цивільній справі 448/1334/23 із зарахуванням коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Недоліки мають бути усунуті шляхом надання оригіналу платіжного документа про сплату судового збору в зазначеному розмірі за наступними реквізитами, які опубліковані на офіційному сайті - веб-адреса сторінки: «Отримувач коштів ГУК Львiв/Мостиська тг/22030101; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО 899998; рахунок отримувача UA0013807; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом __________(ПІБ чи назва установи, організації позивача) Мостиський районний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа)».

Крім того, всупереч п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, заявляючи та об`єднуючи в позовній заяві дві вимоги, які ґрунтуються на різних кредитних договорах, представником позивача у позовній заяві не зазначено належного обґрунтування доцільності об`єднання вказаних позовних вимог, зокрема в частині пов`язаності між собою підставами виникнення та поданих доказів. Також суду незрозуміло, про який третій кредитний договір йдеться у мотивувальній частині позовної заяви, зокрема в обґрунтуванні об`єднання заявлених позовних вимог, оскільки у прохальній частині позовної заяви містяться вимоги про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами (кредитним договором №/705661 від 11.07.2021р.; кредитним договором №/436139 від 12.06.2021р.).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами залишити без руху.

Надати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху та роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В. Кічак