Справа № 336/7684/23
Провадження № 2-н/336/1737/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявник ТОВ «Запоріжгаз Збут» Заєзжай А.Ю. звернуся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ за період з 01.10.2015 по 31.12.2018 в сумі 26 460,58 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.

Згідно з п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому вимога заявника стосується заборгованості за період з 01.10.2015 по 31.12.2018, в той час як заява про видачу судового наказу подана представником заявника до канцелярії Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 01.08.2023, тобто заявлені вимоги подані за межами позовної давності.

Між тим, заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що боржник частково сплачував суму основного боргу, який утворився з жовтня 2015 року, а саме: у квітні 2017 року 40,58 грн., у травні 2019 року 60 грн., у березні 2021 року 50 грн..

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що зазначені заявником обставини щодо здійснення періодичних проплат боржником протягом періоду з 01.10.2015 по 31.12.2018 можуть бути встановлені виключно на підготовчій частині розгляду справи в позовному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України визначається, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Одночасно суд роз`яснює, що у відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 165 суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.165 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Савеленко