Провадження №: 4-с/752/77/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Луценко А.В.,

за участі сторін:

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Пономаря С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс», -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс».

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2010 по цивільній справі № 2-763/10 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 05.09.2013 відділом державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції відносно боржника ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3. У серпні ОСОБА_2 було подано заяву про звернення стягнення на його заробітну плату в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем по виконавчому провадженню № НОМЕР_3. 26.09.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонені законом, та належить боржнику. 03.10.2022 ОСОБА_2 подав до Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ)заяву про зняття арешту з карткового рахунку, що слугує для виплати заробітної плати. Станом на 14.10.2022 як державним виконавцем жодних дій щодо зняття арешту з карткового рахунку призначеного ОСОБА_2 для виплати йому заробітної плати не вчинено.

Враховуючи викладене, просив визнати протиправними дії головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна щодо відмови у знятті арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 , платіжна картка НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та слугує боржникові - ОСОБА_2 для виплати належної йому заробітної плати, на який був накладений арешт відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від 26.09.2022 по виконавчому провадженню № НОМЕР_3; зобов`язати головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко О.Ю. зняти арешт з карткового рахунку № НОМЕР_1 , платіжна картка НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк», на який був накладений арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 26.09.2022 по виконавчому провадженню № НОМЕР_3.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс». Призначено скаргу до розгляду. Зобов`язано Головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олену Юріївну надати належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 26 вересня 2022.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити скаргу, з підстав викладених у ній.

Головний державний виконавець Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївнав судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не надала.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс»в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи № 2-763/10, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2010 позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 138861,81 долар США, що на день розгляду справи становить 1097008,29 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 120 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2011 апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2010 скасовано та ухвалено нове наступного змісту. Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.08.2009 становить 7222 доларів США 15 центів, що станом на 01.03.2011 є еквівалентом суми 57307, 76 грн. та 573,087 грн. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2011 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задоволено. Рішення апеляційного суду м. Києва від 01.03.2011 скасовано та залишено в силі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2010.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Акту № 4 «Про вилучення для знищення номенклатурних справ, що не підлягає зберіганню» від 14.12.2020 цивільну справу № 2-763/10 відібрано для знищення, як таку, що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення.

05.09.2013 старшим державним виконавцем Лазаревою А.І. винесено постанову про відкриття провадження № НОМЕР_3 на виконання виконавчого листа № 2-763, виданого 08.02.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» борг у розмірі 1097008,29 грн.

Порядок організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно підлягають примусовому виконанню визначений Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Питання щодо порядку звернення стягнення на майно боржника унормовано у розділі VII Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Головним державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко О.Ю. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 29.11.2021.

18.08.2022 ОСОБА_2 звернувся із заявою до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив здійснювати відповідні відрахування з його зарплатної плати, в рахунок погашення його заборгованості по виконавчому провадженню № НОМЕР_3.

26.09.2022 головним державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко О.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_2 , у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1206978,11 грн.

ОСОБА_2 звернувся до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з карткового рахунку, що слугує для виплати заробітної плати.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату, як особливий об`єкт на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом № 1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі Інструкція) у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону № 1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону № 1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права встановлено, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 дійшла висновку, що не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Далі Велика палата Верховного Суду зазначила, що зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Враховуючи вищевикладене, Суд вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Отже не може бути накладений арешт на кошти, що становлять заробітну плату (пенсію) боржника, після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на всі кошти заробітної плати (пенсії) боржника поза межами дозволених Законом України «Про виконавче провадження» розмірів відрахувань із такої заробітної плати. Якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. Водночас на кошти, які перебувають на рахунках і не є коштами, що становлять заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується. Якщо на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника фізичної особи, що перебувають на рахунку боржника та є його заробітною платою (пенсією), виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено Законом України «Про виконавче провадження», то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього.

У межах відкритого виконавчого провадження НОМЕР_4 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_2 , у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1206978,11 грн.

Так, як встановлено судом, картковий рахунок № НОМЕР_1 , платіжна картка НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» є рахунком для виплати заробітної плати, що підтверджується довідкою від 15.07.2022 № GK44DJRC2MOBJECP.

Згідно виписок по картковому рахунку від 04.07.2022 № НОМЕР_5 та від 23.06.2021 № НОМЕР_6 на дану картку зараховується заробітна плата від ТОВ «Альтеренс».

Таким чином, суд вважає скаргу ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Транс Фінанс» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволенню.

Також суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

З 22 березня 2022 набрав чинності Закон України №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", яким вказаний розділ доповнено пунктом 10-2 наступного змісту: «…Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації)…».

Загальновідомою обставиною є введення з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України воєнного стану, який триває до тепер.

Враховуючи, що за змістом ч. 1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» арешт та вилучення (списання) коштів є формою звернення стягнення на майно боржника, а наведеним вище п.10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" визначено пряму заборону звернення стягнення на пенсію боржника у період дії воєнного стану, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій державного виконавця щодо накладання арешту та списання коштів з належного позивачці, як боржнику, пенсійного рахунку.

Доводи державного виконавця про те, що обов`язок перевірки статусу рахунку та розміщених на ньому коштів віднесено до компетенції банку, який здійснює їх списання, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках платників визначений розділом V Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022р. №163 (далі Інструкція).

Згідно п.73 Інструкції надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Надавач платіжних послуг платника повинен забезпечити прийняття до виконання документа про арешт коштів, який надійшов до нього в електронній або паперовій формі.

Надавач платіжних послуг платника, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) платника, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів, який надійшов у цей операційний день. (п.76 Інструкції)

Згідно п.77 Інструкції надавач платіжних послуг платника залежно від того, є кошти чи немає коштів на рахунку платника, на кошти якого накладено арешт, робить такі дії:

1) якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком платника;

2) якщо на рахунку платника недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів;

3) якщо на рахунку платника немає коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує кошти, які будуть зараховані на рахунок.

Кошти, арештовані на рахунку платника, забороняється використовувати до надходження платіжної інструкції стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством України документів про зняття арешту з коштів.

Надавач платіжних послуг платника в разі надходження платіжної інструкції стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого на кошти платника накладено арешт, виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку. (п.80 Інструкції)

Платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. (пп.15 п.2 Інструкції)

Пунктом 12 Інструкції передбачено, що надавач платіжних послуг має право відмовити в прийнятті до виконання платіжної інструкції, якщо:

1) обов`язкові реквізити заповнено з порушенням вимог розділів II, IV цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції або обов`язкові реквізити, які встановлені правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг, заповнено з порушенням вимог щодо їх заповнення, установлених правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг;

2) немає супровідних документів, надання яких разом із платіжною інструкцією передбачено законодавством України, цією Інструкцією, або закінчився строк дії цих супровідних документів;

3) платіжну інструкцію подано до надавача платіжних послуг з порушенням законодавства України або не може бути виконано відповідно до законодавства України.

Надавач платіжних послуг у разі відмови в прийнятті наданої ініціатором платіжної інструкції повинен негайно повідомити про це ініціатора із зазначенням причини відмови та посиланням на норми законодавства України (за наявності).

З аналізу наведених правових норм слідує, що підставою для здійснення списання грошових коштів з рахунку боржника надавачем платіжних послуг є отримання останнім постанови державного виконавця про арешт таких коштів та відповідної платіжної інструкції, оформленої належним чином. Перелік підстав для відмови в прийнятті до виконання платіжної інструкції державного виконавця наведений у пункті 12 Інструкції, є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вказане свідчить, що у випадку надходження належним чином оформленої платіжної інструкції та за відсутності визначених законом підстав для відмови в її прийнятті банк, як надавач платіжних послуг,зобов`язаний здійснити її виконання в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Враховуючи, що саме внаслідок дій державного виконавця банком було здійснено арешт та списання коштів з рахунку ОСОБА_2 , на який він отримує заробітну плату та у період дії воєнного стану і за наявності законодавчо визначеної прямої заборони, суд приходить до висновку про визнання таких дій державного виконавця протиправними.

Окрім цього, відповідно до ст.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст. 447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олена Юріївна щодо відмови у знятті арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 , платіжна картка НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та слугує боржникові - ОСОБА_2 для виплати належної йому заробітної плати, на який був накладений арешт відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від 26.09.2022 по виконавчому провадженню № НОМЕР_3.

Зобов`язати головного державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко О.Ю. зняти арешт з карткового рахунку № НОМЕР_1 , платіжна картка НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк», на який був накладений арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 26.09.2022 по виконавчому провадженню № НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур