Справа № 191/1959/19
Провадження № 2-п/191/1/23
У Х В А Л А

іменем України

06 червня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

представника відповідача Колінько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про виселення тимчасових мешканців без надання іншого житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про виселення тимчасових мешканців без надання іншого житлового приміщення. Вважає, що вказане рішення підлягає перегляду з тих підстав, що судова повістка за місцем її постійного проживання не вручалась, а тому вона не прибула у судове засідання та не повідомила суд про поважність причини неявки. 21.11.2022 вона отримала вказане судове рішення і не змогла його оскаржити в тридцятиденний термін, через те, що у зв`язку з військовим станом була вимушена поїхати до Херсонської області для допомоги евакуації рідним свого чоловіка до Львівської області. Вони з чоловіком виїхали з дому приблизно 13.11.2022 та повернулися 02.01.2023. Просить визнати причину пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення поважною, надавши додатковий трок строк 30 днів для її подачі, а також скасувати заочне рішення і призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_2 адвокат Третяк І.П. надала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення та вважає, що заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду повинна бути залишена без задоволення з наступних підстав. Позивач ОСОБА_2 під час розгляду справи надала суду інформацію стосовно місця реєстрації та місцезнаходження відповідача, яка на час розгляду справи була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з матеріалів справи, суд неодноразово направляв кореспонденцію саме на цю поштову адресу, але відповідачка ухилялася від її отримання. Більш того, ОСОБА_4 на початку 2020 року, на підставі виконавчого листа, була виселена з цієї квартири, і тому не могла не знати про вищезазначене рішення суду. Крім того, заявником пропущено двадцатиденний строк подання заяви про перегляд заочного рішення з моменту отримання повного рішення суду, і доказів поважності пропуску такого строку вона не надала. Так, відповідачка отримала копію заочного рішення суду 23.11.2022 (хоча в заяві зазначено 21.11.22 р.), а в заяві про перегляд заочного рішення вона вказує, що вже 13.11.2022 вона виїхала з дому і повернулася лише 02.01.2023 і заяву про перегляд заочного рішення подала тільки 05.01.2023.Тобто, ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд заочного рішення пропустила не з поважної причини. У поданій заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачка взагалі не посилається на будь-які докази, які мають істотне значення для розгляду справи та не наводить жодних заперечень проти правильності ухваленого заочного рішення по суті спору. Тому, просить заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 залишити без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько С.М. у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Третяк І.П. надала клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі та без участі позивача, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення просила відмовити.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи №191/1959/19, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та предмету спору відповідач ОСОБА_3 була обізнана про наявність у провадженні суду позовної заяви про виселення тимчасових мешканців, а саме її, без надання іншого житлового приміщення, про що свідчать поштові відправлення, які направлялись на адресу реєстрації ОСОБА_3 , отримання яких остання уникала та які повертались до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Крім того, 08.07.2020 на адресу суду надійшла постанова від 03.07.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП №61539040, відкритого на підставі виконавчого листа №191/1959/19, виданого 12.03.2020 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у зв`язку з виконанням рішення у повному обсязі - виселення ОСОБА_3 , що підтверджує факт того, що остання була обізнана про вищезазначене заочне рішення суду.

Вимоги відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна відмітка про отримання відповідачем ОСОБА_4 копії заочного рішення суду 23.11.2022 та не надано будь-яких доказів поважності пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

При розгляді даної заяви суд також враховує практику Європейського суду з прав людини щодо застосування принципу юридичної визначеності як аспекту верховенства права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін строк на оскарження рішення, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що відповідачем не вмотивовано підстави для скасування заочного рішення та не надано будь-яких доказів, які б впливали на висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні (поважність причини неявки в судове засідання, а також наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення), суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.287 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у поновленні процесуального строку протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 07.06.2023.

Суддя Я. Ю. Костеленко