Справа № 185/3974/23
Провадження № 2/185/1840/23
У Х В А Л А

29 березня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про визнання правочинів недійсними, стягнення заборгованості з орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про визнання правочинів недійсними, стягнення заборгованості з орендної плати.

28 березня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивачка посилається на те, що вона є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0495, розташованої на території В`язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Земельна ділянка використовувалася для ведення сільськогосподарської діяльності відповідно до договору оренди від 30 березня 2009 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «СНП-Україна».

У 2013 році позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року було визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «СНП-Україна», за умовами якої орендар зобов`язується повернути власнику земельну ділянку, а дія договору оренди припиняється з 01 листопада 2014 року.

Однак орендар ТОВ «СНП-Україна» не повернув земельну ділянку орендодавцю і продовжував її використовувати.

У 2015 році орендар обманним шляхом при виплаті частини орендної плати отримав підпис позивачки на додатковій угоді від 15 червня 2015 року з обов`язковою виплатою орендної плати не менше 8000 грн на рік і збільшенням строку користування земельною ділянкою до 31 грудня 2030 року.

У 2016 році підписано додаткову угоду від 15 червня 2016 року з обов`язковою виплатою орендної плати не менше 12 422,36 грн на рік і збереженням строку користування земельною ділянкою до 31 грудня 2030 року.

Позивач просить:

-визнати недійсними та припинити дію правочинів: додаткової угоди від 15 червня 2015 року та додаткової угоди від 15 червня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 30 березня 2009 року,

-скасувати державну реєстрацію зазначених правочинів,

-стягнути з відповідача кошти, визначені сукупністю платежів в частині майбутніх фінансових втрат позивачки з орендної плати за 2023 рік у розмірі 8000 грн,

-стягнути з відповідача кошти, визначені сукупністю платежів в частині майбутніх фінансових втрат позивачки з урахуванням 0,05 відсотків пені за весь період несплати частини орендної плати з 22 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 1398 грн з коригуванням розміру стягнення на час набрання судовим рішенням законної сили,

-визнати непідвищення відповідачем розміру орендної плати за користування земельною ділянкою порушенням прав позивачки на перегляд розміру орендної плати за законних підстав (у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) та порушенням права на отримання справедливого розміру орендної плати,

-визнати нікчемними додаткову угоду від 15 червня 2015 року та додаткову угоду від 15 червня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 30 вересня 2009 року у зв`язку з відсутністю у правочині істотних умов договору як підстав для перегляду розміру орендної плати (у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції),

-визнати невнесення відповідачем умом по перегляду розміру орендної плати (у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції) до правочинів оренди земельної ділянки невиконанням вимог, визначених типовому договору оренди порушенням прав позивачки та недобросовісним відношенням відповідача до позивачки ОСОБА_1 ,

-стягнути з відповідача кошти у розмірі недоплати орендної плати з 2017 по 2022 рік у розмірі 39 000 грн.

-стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,05 відсотків за весь період несплати частини орендної плати з 01 січня 2018 року по 21 березня 2023 року у розмірі 8162 грн.

Відповідно до положень статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

ОСОБА_1 подано позовну заяву за змістом якої вона просить визнати недійсними два правочини:

-додаткову угоду від 15 червня 2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30 березня 2009 року,

-додаткову угоду від 15 червня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 30 березня 2009 року.

Всі інші вимоги є похідними від цих двох основних вимог.

Обгрунтування позову, наведене у позовній заяві, зводиться до того, що позивачка була введена відповідачем в оману при укладенні додаткових угод і на теперішній час її не влаштовує розмір орендної плати.

При цьому позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «СНП-Україна» про визнання недійсною додаткової угоди від 15 червня 2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30 березня 2009 року вже розглядалися судом у цивільній справі № 185/8388/17, постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у задоволенні цих вимог було відмовлено.

При цьому апеляційний суд послався на відсутність доказів, які б свідчили про наявність в діях відповідача обману по відношенню до позивачки. Також апеляційний суд зазначив, що позивачка отримувала орендну плату та своїми діями не бажала настання наслідків припинення дії договору оренди земельної ділянки з листопада 2014 року.

У позовній заяві, яка подана до суду 22 березня 2023 року, ОСОБА_1 заявлено таку саму вимогу про визнання недійсною додаткової угоди від 15 червня 2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30 березня 2009 року до того самого відповідача із посиланням на ті самі підстави.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 29 березня 2023 року міститься інформація про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0495, а саме 11 вересня 2015 року зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 30 березня 2009 року, видавник: ТОВ «СНП-Україна»/Слаква Т.І., та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 15 червня 2015 року, видавник: ТОВ «СНП-Україна»/Слаква Т.І. Строк дії іншого речового права (оренди земельної ділянки) 31 грудня 2030 року, з правом пролонгації. Номер запису про інше речове право: 11245960.

Будь-яких відомостей про реєстрацію права оренди на підставі додаткової угоди від 15 червня 2016 року у державному реєстрі немає.

До позовної заяви додано копію додаткової угоди від 15 червня 2016 року, яка не містить підпису орендаря ТОВ «СНП-Україна», державної реєстрації права оренди на підставі цієї угоди не було здійснено, тому суд приходить до висновку, що цей правочин не було вчинено, тобто фактично відсутній предмет позову в частині вимог про визнання недійсною додаткової угоди від 15 червня 2016 року.

Таким чином основні позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 (про визнання недійсними додаткових угод), є завідомо безпідставними, оскільки щодо додаткової угоди від 15 червня 2015 року є рішення суду, яке набрало законної сили, а додаткова угода від 15 червня 2016 року, копія якої додана до позовної заяви, не містить підпису орендаря, тому не може вважатися укладеною.

Інші позовні вимоги є похідними, тобто їх задоволення залежить від задоволення основних позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Подання ОСОБА_1 завідомо безпідставного позову суд визнає зловживанням процесуальними правами, тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись частиною 3 статті 44 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна» про визнання правочинів недійсними, стягнення заборгованості з орендної плати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва