Справа № 466/8480/23
Провадження № 2-з/466/79/23
У Х В А Л А

16 серпня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Львова Баєва О.І. вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії спрямовані на вивіз за кордон з будь-якою метою дитини ОСОБА_3 без згоди батька.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ним подано позовну заяву до ОСОБА_2 за участю третьої особи Адміністрації Державної прикордонної служби України про заборону виїзду за кордон дитини без дозволу батька.

Вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що у разі невжиття заходу забезпечення позову, це може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Солодовник звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на вивіз за кордон з будь-якою метою дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки задоволення такої фактично призведе до вирішення спору по суті без судового розгляду.

У абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову шляхом задоволення тотожних позову вимог є грубим порушенням положень частини десятої статті 150 ЦПК України. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 15.12.2021 року у справі № 758/2776/21.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки вимоги такої тотожні вимогам позовної заяви, що суперечить ст.150 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. І. Баєва