Справа № 367/2640/22
Провадження №2/367/2843/2023
РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2023 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Довгополої І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ірпінь цивільну справу №367/2640/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2022 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що 31 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 за час спільного проживання з відповідачем позивач зрозуміла, що вони мають різні характери, які не є сумісними для спільного проживання в межах однієї сім`ї, в них різні погляди на життя, на організацію сімейного побуту, на права та обов`язки подружжя по відношенню один до одного. Останні роки сімейного життя між сторонами немає взаєморозуміння, систематично виникають конфлікти, різні фінансові проблеми, відповідач проявляє агресію по відношенню до неї. Поновлювати стосунки з відповідачем позивач наміру не має, оскільки це суперечить її інтересам, а тому звернулася до суду з відповідним позовом.

30 вересня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , в якому він не погодився з позовними вимогами та просив надати подружжю строк для примирення, оскільки він має надію на відновлення шлюбних відносин з позивачем.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та подружжю надано строк для примирення тривалістю 6 місяців та зобов`язано відповідача в строк до 04 квітня 2023 року повідомити суду обставини примирення з позивачем.

07 жовтня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , в якому вона заперечувала проти надання строку на примирення та просила задовольнити її позовні вимоги, оскільки вона не має наміру поновлювати з відповідачем стосунки.

10 квітня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло повідомлення, в якому зазначено, що останній має бажання зберегти шлюб з позивачем та просить прийняти рішення у справі згідно вимог чинного законодавства.

27 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про задоволення позовних вимог та про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 31 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис №397.

Сторони припинили подружні відносини, сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться.

В наданий шестимісячний строк подружжя не примирилось, про що свідчить заява позивача ОСОБА_1 , в якій вона просить позов задовольнити.

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Сімейного Кодексу України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно положень частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя, примирення між подружжям та збереження шлюбу не можливе.

Згідно частини 2 статті 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд залишає судовий збір за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись Конституцією України, статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, частинами 3, 4 статті 200, частиною 4 статті 206, статтею 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №397.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Судовий збір залишити за позивачем.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.П. Одарюк