Ухвала

22 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 463/12504/21

провадження № 61-12511cк23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О., у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Львівське комунальне підприємство «Господар» (далі - ЛКП «Господар») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 8 645,99 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2022 року позов ЛКП «Господар» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЛКП «Господар» заборгованість в загальному розмірі 8 645,99 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ЛКП «Господар» задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЛКП «Господар» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2018 року до 01 листопада 2021 року в розмірі 7 780,80 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року заяву ЛКП «Господар» про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЛКП «Господар» судові витрати в розмірі 2 002 грн.

16 серпня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції та відмовити у стягнені із ОСОБА_1 судового збору.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 8 645,99 грн, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, ця справа є малозначною у силу вимог закону.

У касаційній скарзі вказано, що ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. З оскарженим судовим рішенням особа, яка подає касаційну скаргу, погодитись не може, оскільки вважає його незаконним і прийнятим з порушенням процесуального права, що призвели до неправильного рішення по суті справи. Проте в касаційній скарзі не обґрунтовується, чому саме справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подає касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 рокупро можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков