Справа №757/3220/23-ц
Провадження №2/760/6681/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

27 березня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій позивач просить:

- визнати недостовірною, що принижує честь і гідність, інформацію, поширену в наказі №398 від 05 грудня 2002 року Міністром оборони України про буцімто образу позивачем Президента України Л.Кучми у висловлюваннях про буцімто причетність Л.Кучми до злочинів;

- вилучити установленим порядком інформацію з матеріалів, на яких готувався наказ, з доповідної записки радника Міністра оборони України генерала В.Собкова;

- скасувати наказ №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України генерала В.Шкідченка про звільнення позивача зі служби за висловлювання оціночних суджень щодо можливої причетності Президента України Л.Кучми до злочинів, як такий, що містить недостовірну інформацію;

- примусити Міністра оборони України вилучити з додатків до наказу №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України «Доповідну записку» від 26 листопада 2002 року генерала В.Собкова як таку, що містить недостовірну інформацію про буцімто висловлювання в грубій і образливій формі на адресу Президента України Л.Кучми полковником Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_3;

- скасувати наказ №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України як такий, що втратив чинність внаслідок того, що був виданий на підставі «Доповідної записки» генерала В.Собкова , в якій була поширена недостовірна інформація про буцімто образу позивачем полковником ОСОБА_3 Президента України Л.Кучми.

26 січня 2023 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

17 березня 2023 року справа надійшла за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Так, статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Положеннями п.2 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.1 ст.3 вказаного Закону, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є, зокрема, проходження та звільнення з публічної служби, в тому числі і військової служби.

Так, позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, оскаржує, зокрема, наказ Міністра оборони України від 05 грудня 2002 року №398 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 », яким за порушення військової дисципліни полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю.

Наведене свідчить, що вказаний спір є публічно-правовим і стосується оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про звільнення позивача з публічної служби, а тому, відповідно до ст.19 ЦПК України, не підлягає розгляду в поряду цивільного судочинства.

Таким чином, з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в частині про скасування наказу №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України генерала В.Шкідченка про звільнення позивача зі служби за висловлювання оціночних суджень щодо можливої причетності Президента України Л.Кучми до злочинів, як такий, що містить недостовірну інформацію; скасування наказу №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України як такого, що втратив чинність внаслідок того, що був виданий на підставі «Доповідної записки» генерала В.Собкова , в якій була поширена недостовірна інформація про буцімто образу позивачем полковником ОСОБА_3 Президента України Л.Кучми підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно суд роз`яснює, що в даному випадку позивачу необхідно звернутись з позовною заявою до адміністративного суду в порядку, передбаченому положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 19, 255, 256, 258-260, 353-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про спростування недостовірної інформації в частині позовних вимог про скасування наказу №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України генерала В.Шкідченка про звільнення позивача зі служби за висловлювання оціночних суджень щодо можливої причетності Президента України Л.Кучми до злочинів, як такий, що містить недостовірну інформацію; скасування наказу №398 від 05 грудня 2002 року Міністра оборони України як такого, що втратив чинність внаслідок того, що був виданий на підставі «Доповідної записки» генерала В.Собкова, в якій була поширена недостовірна інформація про буцімто образу позивачем полковником ОСОБА_3 Президента України Л.Кучми відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо або через відповідний суд до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солом`янського районного суду

міста Києва Н.М. Аксьонова