МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. Справа №370/385/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Богуш Марини Костянтинівни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богуш М.К., звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 08.08.2015 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійні конфліктні ситуації, різні погляди на шлюб та сім`ю. Спроби налагодити стосунки та примиритись бажаного результату не дали. З серпня місяця 2021 року однією сім`єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини між ними припинені, а шлюб існує лише формально. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання дітей та спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає.

Враховуючи наведене, позивачка просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 08.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №971. Також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 24.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

14.03.2023 року поштовим відправленням №981 (а.с.30-31) від відповідача ОСОБА_2 у строк, встановлений судом надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати їх з позивачкою шлюб, строк на примирення просив не надавати. Проте, суд дану заяву про визнання позову до уваги не приймає, оскільки вона подана у формі ксерокопії, відповідно на ній відсутній підпис заявника ОСОБА_2 .

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 08.08.2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №971; прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_7 » та дружини « ОСОБА_7 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , а.с.6).

За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 22.06.2016 року, а.с.7), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 12.09.2019 року, а.с.8).

Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійні конфліктні ситуації, різні погляди на шлюб та сім`ю. Спроби налагодити стосунки та примиритись бажаного результату не дали. З серпня місяця 2021 року однією сім`єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини між ними припинені, а шлюб існує лише формально. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання дітей та спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.

Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, позивачем до позовної заяви додано копію квитанції №0.0..1 від 09.02.2023 року (а.с.1) про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Однак, під час здійснення Макарівським районним судом перевірки зарахування до спеціального фонду Державного бюджету сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн. за вказаною квитанцією встановлено, що в комп`ютерній програмі «АСДС» відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за даною квитанцією судового збору у розмірі 1073,60 грн. відсутні.

Як вбачається з вказаної вище квитанції, кошти були перераховані на рахунок отримувача, а саме НОМЕР_4 , і отримувачем в даному випадку є Фастівський міськрайонний суд Київської області (а.с.32). Тобто позивач помилково сплатила судовий збір не до того суду, до якого звернулась з даним позовом про розірвання шлюбу.

Тож, враховуючи наведене, судом встановлено, що даний позов про розірвання шлюбу не оплачений судовим збором, а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Поряд з цим, слід роз`яснити заявниці, що для повернення помилково сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. на рахунок Фастівського міськрайонного суду Київської області, їй необхідно звернутись до вказаного суду з відповідним клопотанням про повернення помилково сплачених коштів.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 274, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 08.08.2015 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №971.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Тандир