Справа № 484/3399/23
Провадження № 2/484/1034/23
Рішення

іменем України

12.09.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

із секретарем судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна

без участі сторін

встановив

30.06.2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя. В обгрунтування позову зазначено, що 22.10.2005 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому рішенням Первомайського міськрайонного суду від 30.06.2021року шлюб було розірвано. Під час шлюбу вони придбали у власність нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 у авто гаражному кооперативі «Залізничник» м. Первомайська Миколаївської області.

11.07.2023 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до судового розгляду, призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання представник позивача, адвокат Сікорський М.М. надав суду заяву про слухання справи у відсутність позивача та його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Що стосується судових витрат, просила повернути надмірно сплачений судовий збір при звернення до суду та не стягувати з відповідача витрати за проведення експертиз.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву, де відповідач позов визнав та просив винести рішення в підготовчому судовому засіданні. Просив стягнути з відповідача 50% судового збору на користь позивача у зв`язку з визнанням позову.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі з 22.10.2005 року перебували у шлюбі, який за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2021 року розірвано, справа 484/2176/21.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи по суті спір щодо поділу майна, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Судом встановлено, що сторони під час шлюбу набули спільно у власність рухоме та нерухоме майно.

На підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А. та зареєстрованого за № 2084 від 23.05.2019 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості гараж № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Залізничник» в м.Первомайську Миколаївської області.

Таким, чином, враховуючи, що сторони домовились щодо поділу спільного майна, суд вважає за можливе розподілити набуте майно під час шлюбу між сторонами порівну.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір. Згідно з ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України та ч.3 ст.7 Закону України « Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути 1294.25 грн. з державного бюджету, 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову згідно квитанції.

Також вважає можливим судовий збір в сумі 1294.25 грн відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач при подачі позову переплатив суму судового збору, яку слід повернути позивачу відповідно до ст..7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на частину гаражу № НОМЕР_1 , який розташовано в автогаражному кооперативі «Залізничник» м. Первомайськ Миколаївської області.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме 1294.25 грн., та надмірно сплачені кошти судового збору при подачі позову в сумі 3122.10 грн., а всього: 4416.35 грн згідно квитанцій: № 41614382 від 30 червня 2023 року та № 41614392 від 30 червня 2023 року сплачених ОСОБА_1 в АТ ПУМБ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1294.25 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає та зареєстрована квартира АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований квартира АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 20.09.2023 року.

Суддя