РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/136/23

провадження у справі № 2/0285/282/23

23 травня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Ковальчук М.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт, та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 позивач звернулася до суду з цивільним позовом до КНП Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт, та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради, у якому просила наступне:

- визнати незаконним та скасувати наказ №61-ОС/тр від 24.11.2022 КНП Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради про звільнення з 08.12.2022 року ОСОБА_3 з посади сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки, у зв`язку зі скороченям штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_3 на посаді сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки у КНП Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт, та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради з 08.12.2022;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.12.2022 до дня фактичного поновлення на роботі, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків і зборів.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилалась на наступні обставини.

Починаючи з 12.07.2000 ОСОБА_3 постійно працювала в Новоград-Волинському Будинку дитини, який було у 2018 році перейменовано у Комунальну установу "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради", у 2020 році - в Комунальне некомерційне підприємство (КНП) "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, на посаді - сестра медична по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки.

14.07.2022 року Житомирська обласна рада прийняла рішення №401 "Про припинення комунального некомерційного підприємства (КНП) "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, реорганізувавши його шляхом приєднання до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради.

Наказом №61-ОС/тр від 24.11.2022 КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради" ОСОБА_3 була звільнена з посади сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки, з 08.12.2022 року, у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає такий наказ незаконним, оскільки відповідачем не виконано обов`язок перевести її на іншу рівнозначну посаду та порушено порядок розірвання трудового договору, а саме: не дотримано порядок ознайомлення працівника з наказом про звільнення, не запропановано вільні посади, не враховано її переважне право на залишення на посаді, як такої, що має тривалий безперервний стаж роботи, більшу кваліфікацію та продуктивність праці, а також перебування на її утриманні дитини.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечували. Посилались на дотримання вимог законодавства про працю під час звільнення ОСОБА_3 та її відмову від пропозиції переведення на іншу посаду в КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради (Далі по тексту - "Відповідач 1").

13.03.2023 за клопотання представника позивача залучено до участі в справі співвідповідача КНП Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради (далі по тексту - "Відповідач 2").

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник Відповідача 1 проти задоволення позову заперечував.

Представник Відповідача 2 у судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням відмовити у задоволенні позову та розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Отже, до обов`язків роботодавця при звільненні працівника з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відноситься письмове попередження його не пізніше ніж за два місяці про наступне звільнення та пропонування працівникові одночасно з попередженням про звільнення іншої роботи на підприємстві, в разі її наявності.

Судам при розгляді даної категорії спорів необхідно встановлювати, чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що з 12.07.2000 ОСОБА_3 постійно працювала в Новоград-Волинському Будинку дитини, який було у 2018 році перейменовано у Комунальну установу "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради", у 2020 році - в Комунальне некомерційне підприємство (КНП) "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, на посаді - "сестра медична по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки".

14.07.2022 року орган управління відповідачів Житомирська обласна рада прийняла рішення №401 "Про припинення КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, реорганізувавши його шляхом приєднання до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради (а.с. 15-17).

Наказом КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" №45-ОС/ТР від 07.10.2022 оформлено рішення керівника щодо попередження працівників про звільнення за скороченням чисельності та штату, з текстом якого позивач була ознайомлена 07.010.2022, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 19-22).

Крім того, 07.10.2022 позивач отримала персональне попередження про наступне звільнення, із пропозицією переведення до Відповідача 1 на одну з вакантних посад , які зазначено у додатку до попередження (а.с. 23, 24,74).

Наказом №61-ОС/тр від 24.11.2022 КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради" ОСОБА_3 була звільнена з посади сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки, з 08.12.2022 року, у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 14)

Суд визнає необгрунтованим посилання позивача на нібито несвоєчасне ознайомлення з наказами та попередженням про звільнення, оскільки таке твердження спростовується особистими підписами позивача про отримання таких документів.

Письмова пропозиція про переведення позивача на іншу посаду в КНП Відповідача 1 містить власноручний запис позивача про відмову від такої пропозиції. (а.с. 74)

Посилання представника позивача на невідповідність форми пропозиції переведення вимогам закону, а саме відсутність однієї конкретної посади, на яку могла бути переведена позивач з урахуванням її освіти та кваліфікації, суд визнає необгрунтованими, оскільки на розгляд позивача було надано усі вакансії, що були наявні у Відповідача 1.

Отже, позивач мала можливість обрати будь-яку посаду із запропанованого переліку, але добровільно відмовилась від такої пропозиції.

Суд також визнає необгрунтованими посилання позивача на своє переважне право на залишення на посаді, як такої, що має тривалий безперервний стаж роботи, більшу кваліфікацію та продуктивність праці.

Таке переважне право може бути реалізоване лише у випадку конкуренції працівників під час скорочення їх чисельності із збереженням певного штату посад.

У даній справі судом встановлено, що відбулось повне скорочення чисельності та штату Відповідача 2, що виключає реалізацію права на переважне залишення на роботі будь-якого працівника.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачами гарантії, встановленої ч. 3 ст. 184 КЗпП України, а саме заборони звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження статусу позивача, як одинокої матері.

Термін "одинока матір" на законодавчому рівні не визначено, проте відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. № 9, одинокою матір`ю вважають жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Стороною позивача не надано такий доказ, як рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.12.2022 про розірвання шлюбу, посилання на яке міститься у позовній заяві.

Враховуючи дату зазначеного рішення суду, слід дійсти висновку, що на день звільнення позивача воно не набрало законнної сили у порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Оскільки суду в даній справі не надано таке рішення, суд позбавлений можливості встановити його зміст та правові наслідки для сімейного стану позивача.

Крім того, як зазначено вище, під час звільнення позивача їй було запрпоновано переведення на вакнтну посаду до Відповідача 1, від якого вона відмовилась.

З урахуванням розташування відповідачів у різних населених пунктах, переведення позивача на іншу посаду до іншого міста без її згоди є неможливим, в силу положення ч. 1 ст. 32 КЗпП України.

За таких обставин, незалежно від сімейного стану позивача, право на працевлаштування у підприємстві Відповідача 1 без її згоди не могло бути реалізоване.

Суд також зазначає, що позовна вимога про поновлення ОСОБА_3 на посаді сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки у КНП Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт, та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради з 08.12.2022 - не підлягає задоволенню, оскільки позивач ніколи не займала будь-якої посади у зазначеному підприємстві. Посада з такою назвою відсутня у штаті Відповідача 1.

Разом з тим, судом встановлено, що юридичну особу Відповідача 2, де позивач займала зазначену посаду, на час розгляду справи не припинено.

У випадку відмови у задоволенні позову особи, яка звільнена від сплати судового збору, такі витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.06.2023.

Сторони у справі

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Комунальне некомерційне підприємство "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради, Код ; адреса: 10004, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Корабельна, 8.

Відповідач 2: Комунального некомерційного підприємства Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради, Код ; адреса: 11700, м. Звягель, вул. Героїв Майдану, 64.

Суддя А.В. Помогаєв