Справа № 545/2226/23
Провадження № 2/545/1330/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

при секретарі - Явдоченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 червня 2013 року уклали шлюб, котрий зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 471, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після одруження дружина прізвище змінила на « ОСОБА_4 ».

За час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 24 від 07.10.2013 року Виконавчим комітетом Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Син проживає разом з позивачем та перебуває повністю на його утриманні.

Протягом тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та на виховання дитини. На даний момент та майже більше одного року, ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, сторони проживають окремо.

Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у нас різні погляди на подальше сумісне проживання виникають сварки та непорозуміння між нами, примирення неможливе.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, позивач зазначає, що він з сином проживаю разом, самостійно його виховує та повністю утримую, без участі його матері. Позивач готує йому їжу, купляє одяг, взуття, подарунки, іграшки. Також позивач сплачує за навчання дитини у школі.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Також за частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Додатково, так як позивач самостійно виховує та утримує доньку без сторонньої допомоги, зазначає, що батько самостійно без сторонньої допомоги виховує свого сина без участі матері, а також що син проживає разом з батьком, окремо без матері та незалежно від місця його проживання і перебування, зазначивши це в рішенні суду для усунення будь-яких конфліктів між сторонами щодо місця проживання дитини, та і в тому числі, так як на період воєнного стану місце проживання дитини з батьком може змінюватися з урахуванням військових дій, активізації агресії РФ на території України, для захисту здоров`я та життя дитини, та її благополуччя.

Позивач у судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 червня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 471, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після одруження дружина прізвище змінила на « ОСОБА_4 ».

За час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 24 від 07.10.2013 року Виконавчим комітетом Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Син проживає разом з позивачем та перебуває повністю на його утриманні.

Протягом тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та на виховання дитини. На даний момент та майже більше одного року, ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, сторони проживають окремо.

Подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам.

Враховуючи, що збереження сім`ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню.

Також судом встановлено, що відповідачка добровільно допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідачка взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття.

Крім того судом встановлено, що позивач разом з сином проживають окремо від матері, позивач самостійно виховує дитину та повністю утримую, без участі його матері. Позивач готує їжу, купляє одяг, взуття, подарунки, іграшки. Також позивач сплачує за навчання дитини у школі.

Натомість, відповідачка проживає окремо, з дитиною не спілкується, участі у вихованні та утриманні не бере, не цікавиться виховним процесом дитини в садочку, перебігом відвідувань додаткових гуртків, психологічним станом та здоров`ям дитини.

Дитина прихильна до позивача, так як матір не бачить, не спілкується з нею.

Згідно з ч.2 cт.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 160 СК України, встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір?ю.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов?язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Також зазначені обставини в позові підтверджені наданими показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

А отже судом встановлено, що позивач самостійно, без будь-якої сторонньої допомоги та без участі матері, виховує та повністю утримує свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача, згідно його заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст. ст.109 -112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 07 червня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 471, свідоцтво серії НОМЕР_1 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 ) самостійно, без будь-якої сторонньої допомоги та без участі матері, виховує та повністю утримує свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження № 24 від 07.10.2013 року, що зроблений виконавчим комітетом Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ) і місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 визначено з його батьком ОСОБА_1 , незалежно від місця його проживання і перебування.

Встановити факт відсутності участі матері ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 ) у вихованні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження № 24 від 07.10.2013 року, що зроблений виконавчим комітетом Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ).

Судовий збір у розмірі 2147,20 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду віднести за його рахунок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій