Справа № 643/7924/23
Провадження № 2/643/3335/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 суддя Московського районного суду м. Харкова Осадчий О.В. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

До Московського районного суду м. Харкова 10.08.2023 надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 47 843,52 грн. матеріальної шкоди та 200 000,00 грн. моральної шкоди.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №643/7924/23 надійшла у провадження судді Московського районного суду м. Харкова Осадчого О.В. 10.08.2023, фактично передана судді 11.08.2023.

16.08.2023 позивач подав заяву про долучення до справи медичної довідки про те, що він з 11.06.2023 по 16.06.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у 2 кардіологічному відділенні КНП «МКЛ» №8 ХМР.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху для усунення недоліків, з наступних підстав.

Так, позовна заява, що подається до суду повинна відповідати вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Дана позовна заява містить вимоги майнового характеру, а відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Однак, у порушення вказаних вимог позовна заява не містить зазначення ціни позову.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

У позові позивач посилається на те, що відповідач досі не повернув йому борг стягнутий на підставі рішення суду, а тому вважає за необхідне здійснити перерахунок суми боргу з врахуванням збільшення курсу долара США. Однак, в обґрунтування обраного способу захисту, у позовній заяві немає жодних посилань на норми діючого законодавства України, як такі, що не суперечать закону та які позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини .

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач обґрунтовує свої вимоги невиконанням відповідачем договору позики, та у подальшому рішення суду від 26.10.2017 по справі №643/9259/17 на підставі якого Салтівським відділом ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №68458978. Проте, позивачем не надано доказів в обґрунтування заявлених вимог, а саме:

- належним чином завіреної копії рішення Московського районного суду м. Харкова 26.10.2017 по справі №643/9259/17 з відміткою про набрання ним законної сили;

- належним чином завірених доказів щодо невиконання ОСОБА_2 рішення Московського районного суду м. Харкова 26.10.2017 по справі №643/9259/17 (наприклад, актуальні відомості про хід виконавчого провадження, відмова відповідача від добровільного виконання рішення суду, тощо).

Згідно з п. 6 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору ; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, однак вказані відомості у позові відсутні; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не містить відомостей про: вжиття заходів досудового врегулювання спору; вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить відстрочити йому сплату судового збору за подачу даного позову до ухвалення судового рішення по справі. При цьому посилається на те, що він є особою похилого віку, не має самостійного доходу, наразі перебуває на лікуванні, що потребує значних витрат на ліки, також він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0004212 від 02.09.2015 за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, а тому він звільняється від сплати судового збору.

На врахування даних доводів слід зазначити наступне.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік підстав за нявності яких особа звільняється від сплати судового збору, однак серед них відсутні такі підстави, як похилий вік особи, відсутність самостійного доходу, перебування на лікуванні.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального провадження.

Однак посилання позивача на те, що ініційований ним позов поданий саме як потерпілим у кримінальному провадженні, жодним чином не підтверджено, а тому відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору з цих підстав.

Більше того, із змісту позовної заяви вбачається, що сума заборгованості вже була стягнута з відповідача за рішенням суду по цивільній справі та наразі існує відкрите виконавче провадження, однак позивач просить стягнути цю суму з врахуванням збільшення курсу долара США.

Згідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Саме наявність цих умов підлягає доведенню при зверненні до суду з відповідним клопотанням.

При цьому положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

На обґрунтування клопотання про відстрочку у сплаті судового збору до винесення судом рішення позивач посилався на скрутне матеріальне становище, при цьому надав копію пенсійного посвідчення, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за 1 квартал 2023 року, відповідно до яких відомості про доходи за вказаний період відсутні, також надав довідку з ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до якої ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, розмір отриманої 2022 рік пенсії становить 103 947,84 грн.

Оскільки позивач отримує пенсію за віком, посилання на те, що він не має самостійного доходу, є необґрунтованими.

Враховуючи, що надана позивачем довідка про доходи не містить інформації про дохід позивача за попередній календарний рік, суд оцінює доводи позивача з огляду на наявність інформації про розмір отриманої позивачем пенсії за 2022 рік.

Так, за період з січня 2022 року по грудень 2022 року позивач отримав пенсію за віком у розмірі 103 947, 84 грн., тобто п`ять відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, який передував його зверненню до суду з позовом, становить - 5 197,39 грн. (103 947,84 х 5 / 100 = 5197,39).

Позовна заява ОСОБА_1 містить дві вимоги майнового характуру а саме стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 47 843,52 грн., та моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн.

Положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684,00 гривень.

Враховуючи викладене, розмір судового збору за вимогою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 47 843,52 грн., становить - 1073,60 грн. (47 843,52 / 100 = 478,44, але не менше 0,4 % від 2684,00: 2684,00 /10 х 4 = 1073,60).

Розмір судового збору за вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн., становить 2000 грн. (200 000,00 / 100 = 2000).

Тобто, сукупний розмір судового збору, який підлягає сплаті становить 3073,00 грн., що не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача (5 197,39 грн.) з врахуванням лише відомостей про його доходи у вигляді пенсійного забезпечення.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У рішенні «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року зазначено, що вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Враховуючи неведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» підстав для відстрочити сплати судового збору, тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Тобто, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,00 грн. за вимогою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 1073,00 грн., та 2000,00 грн. за вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у цивільній справі, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Осадчий