Провадження № 2/161/3104/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 серпня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань - Гичці М.В.,

за участю представника позивача - Сидун О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Клехо Анатолій Євгенович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 в обґрунтування якої остання зазначає, що 29.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №31316, яким запропоновано стягнути з неї на користь ТзОВ "УМ Факторинг" заборгованість.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А.Є. було відкрито виконавче провадження, в рамках якого проводиться стягнення вказаних коштів. Однак, вказує, що жодних фінансових договорів з відповідачем не підписувала, коштів від останніх не отримувала. Враховуючи наведене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. № 31345 від 29.12.2021 року, про стягнення з неї на користь ТзОВ "УМ Факторинг" заборгованості.

Ухвалою суду від 14.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача Сидун О.С. до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату судового засідання.

Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 31316, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованість за Кредитним договором №1834887 від 23.04.2021 року, яка становить в загальному 23 560 грн (а.с.5).

На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А.Є. 17.02.2022 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 (а.с.9).

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що жодних фінансових договорів з відповідачем не підписувала, коштів від останніх не отримувала.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження №0001340 від 28.05.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с.10).

Оскаржуваний виконавчий напис, було вчинено нотаріусом на підставі договору №1834887 від 23.04.2021 (а.с.7-8).

За загальним правилом ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі ЗУ «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.15,16,18 ЦК України, ст. ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 висловила правовий висновок про те, що судовими рішеннями визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Доказів надіслання повідомлення (вимоги, претензії) позивачу про необхідність погашення суми кредитної заборгованості та отримання ним такого повідомлення відповідач суду не надав, тим самим не спростував викладених позивачем у позові доводів.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

У зв`язку із цим у суду відсутні підстави вважати зазначену в оспорюваному виконавчому написі кредитну заборгованість безспірною, доказів іншого сторонами суду надано не було.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги підставними та такими, що підлягають повному задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

На підставі ст. ст.15,16, ЦК України, ст. ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат», керуючись ст.ст.10,12,27,77-81, 141,247,259,263-265,280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Клехо Анатолій Євгенович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною ,зареєстрований в реєстрі за № 31316 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» в розмірі 23 560 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», адреса: 04060, м. Київ, вул. Ризька,73-Г, офіс 7/1, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, адреса: пр-т Григоренка, 15, прим. 3, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, адреса: вул. Прогресу, 7, оф.9, м. Луцьк.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк