Ухвала

Іменем України

21 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 405/3024/19

провадження № 61-12127ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2023 року у складі судді Іванової Л. А. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 липня 2023 року у складі суддів Карпенка О. Л., Єгорової С. М., Чельник О. І. за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 травня 2019 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 03 травня 2019 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/3024/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначав, що підставою видачі судового наказу стало те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 припинили спільне проживання, а їх малолітній син проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не дає. Він з цим категорично не погоджується так, як це не відповідає дійсності. Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, ОСОБА_3 діяла недобросовісно, повідомила суду недостовірні відомості. Тривалий час ОСОБА_1 нічого не знав про судовий наказ, а дізнався про нього лише 20 березня 2023 року після відкриття виконавчого провадження. На день звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину вона та дитина проживали з ним, за їх спільною адресою реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . До 15 березня 2023 року, коли судовий наказ був пред`явлений стягувачкою до виконання, відносини між сторонами не припинились, стягувач жодних вимог про сплату аліментів йому не висувала, а він, своєю чергою, надавав їй кошти на утримання дитини в більшому розмірі, ніж визначено судовим наказом. Крім того, він не ухилявся та не ухиляється від сплати коштів на утримання дитини та від участі у її вихованні, зокрема надавав стягувачці кошти на утримання дитини, лікування, придбання іграшок та продуктів харчування. Вважав надану заявницею до суду довідку про її та їхнього сина місце проживання недостовірною, так як вона видана більш ніж за місяць до її звернення до суду. За таких обставин між ним та стягувачкою (батьками дитини) виник спір про місце проживання дитини та про сплату аліментів на її утримання, а тому питання стягнення аліментів, на думку ОСОБА_1 , не може вирішуватися в наказному провадженні. Тому ОСОБА_1 просив суд скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , а заяву ОСОБА_3 про видачу судового наказу залишити без задоволення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2023 року, яка залишена без змін постановою Кропивцького апеляційного суду від 13 липня 2023 року, у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу відмовлено, а судовий наказ, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда 03 травня 2019 року у справі № 405/3024/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено в силі.

Судові рішення мотивовані тим, що обставини, на які посилався ОСОБА_1 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, не є нововиявленими в розумінні положень статті 423 ЦПК України, боржник за судовим наказом не довів існування на дату видачі судового наказу обставин, на які той посилався у своїй заяві про перегляд судового рішення та які, будь вони відомі суду, мали б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 08 серпня 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 липня 2023 року, у якій просив скасувати ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанції, а заяву про перегляд судового наказу задовольнити. Касаційна скарга мотивована тим, що суди порушили норми матеріального та процесуального права. Суди залишили поза увагою, що ОСОБА_3 не довела факт окремого проживання, між сторонами наявний спір щодо стягнення аліментів, судові рішення не мотивовані.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не доведені та не є нововиявленими, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зробили правильний висновок про відсутність підстав для задоволення заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 липня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 травня 2019 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук