У Х В А Л А

Справа № 183/9341/23

№ 2-з/183/75/23

14 серпня 2023 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2023 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява. Провадження у справі не відкрито.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №28439, вчиненого 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Споживчий центр» заборгованості у сумі 9130,00грн.

Також, до позову позивач подав клопотання про звільнення від слати судового збору, у якому посилаючись на ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", просить звільнити його від сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову.

Ознайомившись із поданою заявою, приходжу до висновку що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (536,80 грн.).

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Судом установлено, що до заяви про забезпечення позову не додані докази сплати судового збору, а у поданому клопотанні про звільнення судового збору ОСОБА_1 вказує, що звільнений від його сплати на підставі ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", та постанову Верховного Суду у справі №643/2870/18 від 26.02.2020 року.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. ЗУ «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Предметом спору у позовній заяві є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється..

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн., тобто заявником не виконано вимог ч.6 ст.151 ЦПК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 14 серпня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.