Справа № 569/5899/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про визнання права власності на спадщину за законом

учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за законом

Позивач просить визнати за нею право власності на спадщину, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 ; домоволодіння АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0, 2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0050; земельну ділянку, площею 0, 2780 га, призначену для особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0051. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що що вона є спадкоємцем цього майна згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у зв`язку з відсутністю згоди між спадкоємцями та відповідно оформлення спадкових прав не може відбутися.

Ухвалою суду від 08.05.2023 прийнято до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 06.06.2023.

26.05.2023 від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Крім того, представником ОСОБА_2 30.05.2023 подано заяву відповідача про визнання позову. ОСОБА_2 у заяві також просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало померлій на праві власності, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянка, площею 0, 2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0050;

- земельну ділянка, площею 0, 2780 га, призначену для особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0051.

Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , є її донька - ОСОБА_1 , чоловік - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 .

Згідно постанови приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Демчук І. В. від 04.05.2023 №39/02-31, позивачці буловідмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю згоди між спадкоємцями та відповідно оформлення спадкових прав не може відбутися.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України).

Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом враховується, що позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_4 , а тому має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Інші спадкоємці, відповідачі у справі на спадщину не претендують, про що надали до суду відповідні заяви. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадщину за законом.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, площею 0, 2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0050;

- земельну ділянку, площею 0, 2780 га, призначену для особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0051.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складене та підписане 08.06.2023.

Суддя Левчук О. В.