КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/9500/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Яровенко Н.О.
провадження №22-ц/824/9975/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року у справі за заявою заявника (правонаступника) Акціонерного товариства «Сенс Банк», позивача: Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», боржника ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року заявник АТ «Сенс Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити сторону стягувача у виконавчому листі № 755/9800/15-ц, виданому 05.06.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, замінивши стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Сенс Банк».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2015 року у справі №755/9800/15-ц видано виконавчий лист на підставі рішення Третейського суду при Асоціації українських банків у справі №1338/14 від 14.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору №225/83298 від 20.03.2008 року на суму 723 210 грн 37 коп. та витрати, пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 7 632 грн 10 коп.

Вказував, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Укрсоцбанк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме, від 15.10.2019 року.

Зазначав, що АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про заміну свого найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», у зв`язку з чим 30.11.2022 року проведено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк» з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким заяву задовольнити повністю.

Скарга обгрунтована тим, що суд не взяв до уваги те, що НБУ відсторонив ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від управління банком та призначив незалежним довіреним представником ОСОБА_5 , що AT «СЕНС БАНК» зареєстровано відповідно до законодавства України і правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є AT «СЕНС БАНК», щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа- Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» та рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме: від жовтня 2019 року. Строк пред`явлення виконавчого листа №755/9500/15-ц до примусового виконання не сплив.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представник ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Також просить стягнути з AT «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 7 430 грн.

Зазначає, що з метою укриття від суду факту наявності в кінцевих бенефіціарних власниках AT «СЕНС БАНК» осіб, які перебувають під санкціями з огляду на їх зв`язки з російською федерацією, AT «СЕНС БАНК» надало в суд першої інстанції витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без інформації про кінцевих бенефіціарних власників.

Таким чином, з огляду на те, що кінцевими бенефіціарними власниками AT «СЕНС БАНК» є особи, які є громадянами російської федерації та перебувають під санкціями, відсутні будь-які підстави для заміни стягувача за виконавчим листом від 05.06.2015 року у справі №755/9500/15-ц.

Боржник додатково звертає увагу суду, що наразі наявна численна судова практика, де суди відмовляли AT «СЕНС БАНК» у заміні стягувача у виконавчому документі саме з підстав наявності діючої на даний час імперативної норми про заборону заміни стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є юридичні особи, хоча і створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, проте кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи даних про те, що ці особи проживають на території України на законних підставах.

У даній справі строк звернення з виконавчим документам сплив 26.07.2022 року, а із заявою про заміну сторони AT «СЕНС БАНК» звернувся лише 10.04.2023 року, тобто з пропуском дев`яти місяців. Тому, посилання на постанову у справі №743/1596/15-ц не є можливим, оскільки у даній справі були інші обставини.

Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника. Отже, недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Скаржником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема. первісним стягувачем (кредитором).

Більше того, слід звернути увагу суду апеляційної інстанції, що ні під час подання заяви про заміну сторони, ні під час судового розгляду в суді першої інстанції, AT «СЕНС БАНК» жодним чином не обґрунтовував пропуск строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В своєму клопотанні, що міститься в апеляційній скарзі, AT «СЕНС БАНК» зазначає, що судом першої інстанції не витребовувалися у нього докази, які б підтверджували або спростовували ті чи інші обставини, що могли вплинути на рішення. Проте, в силу вимог ч.1, 5, 7 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України суд не може з власної ініціативи збирати докази, так як це обов`язок сторін у справі. Неможливість суду самостійно збирати докази забезпечує дотримання двох основних принципів цивільного судочинства - змагальність та диспозитивність, що закріплені у ст.12 та 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Той факт, що AT «СЕНС БАНК» з власної ініціативи не надав доказів до суду першої інстанції та не брав участі у судовому розгляді свідчить про його виключно суб`єктивну незацікавленість в розгляді справи, оскільки звертаючись до суду із заявою, AT «СЕНС БАНК» мав контролювати процес її розгляду.

Вважає, що у суду апеляційної інстанції відсутні будь-які підстави для долучення поданих АТ «СЕНС БАНК» доказів до матеріалів справи. До того ж, звертає увагу, що в додатку №6 до апеляційної скарги міститься «роздруківка з сайту Міністерства фінансів США» на мові держави-агресора, що вкотре унеможливлює долучення такого доказу до матеріалів справи та повторно вказує на зв`язок скаржника з державою-терористом.

Боржник звертає увагу суду, що відповідно до постанови від 26.07.2019 року виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26.07.2022 року. Зазначена постанова не оскаржувалась та є чинною.

Тобто, станом на 10.04.2023 року, стягувачем майже на рік пропущено строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Жодного клопотання про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання АТ «СЕНС БАНК» не подає. Також АТ «СЕНС БАНК» не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначене дає всі підстави для відмови в задоволенні заяви АТ «СЕНС БАНК» про заміну стягувача у виконавчому документі, що і було вірно зроблено судом першої інстанції.

Таким чином, вважає, що апеляційна скарга АТ «СЕНС БАНК» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2023 року є незаконною та такою, що не підлягає задоволенню судом на підставі того, що вона подана юридичною особою, кінцевими бенефіціарними власниками якої є громадяни російської федерації та з огляду на пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час діє імперативна норма про заборону заміни стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є юридичні особи, хоча і створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, проте кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи даних про те, що ці особи проживають на території України на законних підставах та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 05 червня 2015 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 задоволено. Видано виконавчі листи на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 723 210 грн 37 коп., третейського збору у розмірі 7 632,10 грн та судового збору у розмірі 243,60 грн.

За п.1 передавального акту на 11.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме, від 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до Витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 року з 01.12.2022 АТ «Альфа-Банк» змінено найменування на АТ «Сенс Банк».

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

За ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13, у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вирішуючи питання можливості задоволення вимог заяви про заміну сторони стягувача судом першої інстанції вірно завернено увагу на наступне.

Від 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено п.10-2.

Згідно з положеннями п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: громадяни Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації. Зазначене обмеження не застосовується до громадян Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до Закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Як вбачається з інформації, розміщеної на веб сторінці офіційного інтернет-представництва Національного банку, власниками істотної участі в АТ «Альфа-Банк» станом на 21.04.2023 року є: ОСОБА_4 - громадянин російської федерації, москва; ОСОБА_7 - громадянин Ізраїлю, російської федерації. Британія, ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 - громадянин російської федерації, ОСОБА_10 , російська федерація, м. москва.

Так, судом встановлено, що заявник АТ «Сенс Банк», як юридична особа, була створена та зареєстрована відповідно до законодавства України. Разом з тим кінцевими бенефіціарними власниками АТ «Альфа-Банк» є виключно громадяни російської федерації.

В свою чергу, відомостей про те, що вищевказані особи проживають на території України на законних підставах заявник не надав та таких матеріали справи не містять.

За наведених обставин, враховуючи діючу на даний час імперативну норму про заборону заміни стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є юридичні особи, хоча і створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, проте кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи даних про те, що ці особи проживають на території України на законних підставах, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Також згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що в даному випадку відсутні законом передбачені підстави, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги АТ «Сенс Банк» та залишення без змін ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року.

Також, у відповідності ст.141 ЦПК України слід стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 7 430 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 7 430 (сім тисяч чотириста тридцять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: