Провадження №2-зз/389/3/23
Ухвала

іменем України

01 червня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області клопотання адвоката Стецик Олени Павлівни, яка представляє інтереси відповідача Лучано Лучі, про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №389/10017/22 (провадження №2/389/109/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за договором на утримання дитини, заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та матері дитини, часткове розірвання договору про визначення місця проживання дитини, участі того з батьків хто буде проживати окремо у забезпеченні умов життя та на утримання дитини, а також про здійснення ним права на особисте виховання дитини від 28.07.2021, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та її матері,

встановив:

Адвокат Єрмак О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , 12.10.2022 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за договором на утримання доньки в сумі 489 600 грн.; стягнути заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в сумі 585 000 грн. та матері дитини в розмірі 195 000 грн.; розірвати договір про визначення місця проживання дитини, участі того з батьків хто буде проживати окремо у забезпеченні умов життя та на утримання дитини, а також про здійснення ним права на особисте виховання дитини від 28.07.2021 в частині визначення порядку сплати аліментів; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та її матері.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є батьком спільної з позивачкою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між батьками дитини 28.07.2021 укладено договір про визначення місця проживання дитини, участі того з батьків хто буде проживати окремо у забезпеченні умов життя та на утримання дитини, а також про здійснення ним права на особисте виховання дитини, відповідно до умов якого місце проживання дитини визначено разом з матір`ю; розмір аліментів на утримання дитини становить 45 000 грн.; розмір аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку становить 15 000 грн. Дата проведення розрахунку по аліментам - до 21 числа поточного місяця щомісячно, з дати укладення договору. Оскільки відповідач, в порушення умов договору, аліментні зобов`язання не виконував, чим допустив заборгованість, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Після відкриття провадження у справі, представником позивачки 12.05.2023 подано заяву про забезпечення позову, яка задоволена ухвалою суду від 15.05.2023. На підставі даної ухвали вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, в межах ціни позову 1 094 100 грн., що належать відповідачу, і знаходяться у нього чи на його рахунках в будь-якій банківській установі на території України.

Представником відповідача адвокатом Стецик О.П. 29.05.2023 подано клопотання про скасування вказаних заходів забезпечення позову. На обґрунтування вимог зазначила, що відповідач заперечує існування суми прострочення аліментів, неустойки (пені) за договором про утримання дитини, заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та матері, а тому відсутні підстави для забезпечення позову. Відповідач не ухилявся від виконання своїх зобов`язань, щомісячно перераховував на рахунок позивачки грошові кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, на загальну суму 735 073 грн. 12 коп., на підтвердження чого до клопотання додані відповідні роздруківки з банківських установ. При цьому, згідно з договором сума, яка підлягала сплаті, становить 780 000 грн., тому розмір заявленої позивачкою заборгованості та нарахування пені не відповідає дійсності.

Також зазначає, що відповідно до Закону України №2129-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). Оскільки відповідач на даний час не має статусу боржника, так як спір ще розглядається судом, тому банківські рахунки, на які відповідач отримує заробітну плату, не можуть бути об`єктом для забезпечення позову. Застосування такого заходу як накладення арешту на рахунок відповідача, обмежує його права на користування заробленими коштами для забезпечення базових потреб, а також призведе до виникнення заборгованості по сплаті аліментних зобов`язань на утримання дитини.

Представником позивачки адвокатом Єрмаком О.В. 30.05.2023 подані суду заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що в даній справі між сторонами існує спір щодо аліментних зобов`язань та виниклої у зв`язку з їх невиконанням заборгованості. Той факт, що відповідач заперечує проти існування суми прострочення аліментів, не спростовує наявності спору та не може бути підставою для скасування заходів забезпечення позову. Застосовані судом заходи забезпечення є співмірними із заявленими позовними вимогами, а їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки після закінчення контракту відповідач може виїхати до країни свого постійного проживання.

Представник відповідача адвокат Стецик О.П. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Судова повістка направлялися на офіційну електронну адресу (електронний кабінет) у підсистемі «Електронний суд», що відповідає положенням ч.5 ст.14 ЦПК України.

Представник позивачки адвокат Єрмак О.В. в судове засідання не з`явився, однак у поданих запереченнях розгляд справи просив провести за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою ст.149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Судом встановлено, що в провадженні Знам`янського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №369/10017/22 (провадження №2/389/109/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за договором на утримання дитини, заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та матері дитини, часткове розірвання договору про визначення місця проживання дитини, участі того з батьків хто буде проживати окремо у забезпеченні умов життя та на утримання дитини, а також про здійснення ним права на особисте виховання дитини від 28.07.2021, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та її матері.

Під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову суддею було встановлено, що невжиття такого заходу як накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціну позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, істотно ускладнити поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася, є співмірним із заявленими нею вимогами та спроможним відновити її порушені права.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Разом з тим, клопотання про скасування заходів забезпечення позову та додані до нього матеріали не містять жодних обґрунтувань, які б свідчили про відсутність підстав для подальшого збереження арешту на грошові кошти, а також, що таким арештом порушуються права відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі виник спір, пов`язаний з порушенням відповідачем умов вказаного вище договору в частині зобов`язання сплати аліментів на утримання дитини та її матері, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1 094 100 грн. Відповідач є громадянином Італійської Республіки, має постійне місце роботи в Україні, однак строк його працевлаштування закінчується 31.10.2023. Сукупний розмір заробітної плати відповідача за період з липня 2021 року по квітень 2023 року складає 12 644 215 грн. 05 коп.

Доводи представника відповідача про необхідність скасування заходів забезпечення позову, оскільки відповідач заперечує існування суми заборгованості зі сплати аліментів, а докази імовірного утруднення виконання можливого рішення суду відсутні, не заслуговують на увагу, так як пояснення представників сторін, викладені у їх заявах до суду, вказують на протилежне.

Так, у клопотанні представник відповідача, заперечуючи щодо існування заборгованості, визнала, що згідно з договором сума, яка підлягала сплаті за відповідний період, становить 780 000 грн., проте відповідачем перераховано на рахунок позивачки не всю суму, а лише 735 073 грн. 12 коп., що вже вказує на наявність заборгованості по аліментним зобов`язанням та можливості нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів. Такі заперечення представника відповідача, викладені у клопотанні, лише підтверджують існування спору між сторонами, а невизнання відповідачем позовних вимог не є безумовною підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Однак суд на цій стадії процесу не має можливості оцінювати доводи сторін, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення та робити правові висновки щодо прав і обов`язків сторін. Разом з тим, суд може і повинен надати оцінку обґрунтованості тверджень позивачки про існування ризиків утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду.

У клопотанні представник відповідача визнала факт того, що відповідач свої зобов`язання виконував не завжди вчасно. Причиною цьому стало введення на території України воєнного стану, що потягло за собою складнощі в здійсненні банківських платежів, так як відповідач певні періоди знаходився в Італійській Республіці, громадянином якої він є. Також він має обмеження в розпорядженні коштами, які знаходяться на рахунку.

Таким чином, з огляду на наведені представником позивачки аргументи та враховуючи, що відповідач хоча і працює, однак на території України не зареєстрований, є громадянином Італійської Республіки, строк його трудового контракту закінчується 31.10.2023, тому суд під час ухвалення рішення про забезпечення позову мав всі підстави вважати, що незастосування такого заходу з великою ймовірністю призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом також відхиляються доводи представника відповідача з приводу того, що банківські рахунки, на які відповідач отримує заробітну плату, не можуть бути об`єктом для забезпечення позову відповідно до Закону України №2129-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», з наступних підстав.

Вказаним Законом доповнено п.10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Разом з цим суд зауважує, що судом 15.05.2023 застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, а не ухвалене остаточне рішення про їх стягнення за результатами розгляду справи. Арешт на грошові кошти не є їх стягненням, а являється тимчасовою забороною на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення його подальшої долі.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.150 ЦПК України дійсно не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату. Однак, ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, що є предметом спору у даній справі.

Крім того, судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача, що накладення арешту на рахунок відповідача обмежує його права на користування заробленими коштами для забезпечення базових потреб, оскільки жодних доказів цьому суду не надано.

Обґрунтовуючи своє клопотання, представник відповідача не навела достатніх доводів та доказів того, що заходи, вжиті ухвалою про забезпечення позову, порушують права відповідача на даний час та підлягають скасуванню. Доводи, викладені у заяві про скасування заходів забезпечення позову, стосуються обґрунтованості заперечень проти позовних вимог, оцінка яким, у разі їх подання, буде надана при розгляді справи по суті.

З огляду на викладене та враховуючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачки від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачці реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на її користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а також враховуючи, що у вказаній цивільній справі рішення суду не ухвалено, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову

При цьому суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Керуючись ст.ст.158, 258-260 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката Стецик Олени Павлівни, яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2023 у цивільній справі №389/10017/22 (провадження №2/389/109/23), відмовити.

Роз`яснити, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 05.06.2023.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва