Справа № 675/519/23
Провадження № 2/675/320/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2023 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Половенко Н. О., представника позивачів адвоката Приходченко О. О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Ізяславська державна нотаріальна контора Хмельницької області, про виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності і факту належності,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 через свого представника адвоката Приходченко О. О. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 третя особа Ізяславська державна нотаріальна контора Хмельницької області, про виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності і факту належності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у рівних частках належала квартира АДРЕСА_1 . 13/50 часток вищевказаної квартири у вигляді однієї кімнати площею 13,7 кв. м. були відчужені відповідачці ОСОБА_5 . При цьому виділ придбаної частки квартири АДРЕСА_2 здійснений не був. У подальшому фактично утворилась трикімнатна квартира АДРЕСА_3 загальною площею 71,3 кв. м., до якої і було приєднано придбану ОСОБА_5 частку квартири АДРЕСА_2 . Надалі, одноосібним власником квартири АДРЕСА_4 , став відповідач ОСОБА_4 . Таким чином, придбана невиділена кімната квартири АДРЕСА_2 на даний час входить до складу двох квартир. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на належну спадкодавцю частку в квартирі АДРЕСА_5 , однак позивач ОСОБА_2 не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в процедурі поділу (виділу) двох об`єктів нерухомого майна пропущено один етап, а саме: не укладено договір виділу частки квартири.

Посилаючись на зазначені обставини, згідно уточнених позовних вимог позивачі просять суд:

- виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 37/50 частин квартири АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м.;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 35787792, номер запису: 15 в книзі: 11, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 19 січня 2012 року);

- визнати право спільної часткової власності на виділений об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м. за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по частці за кожною;

- встановити факт належності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки виділеного об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м.;

- визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку виділеного об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м.

Ухвалою судді від 17 квітня 2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 червня 2023 року прийнято до розгляду судом заяву представника позивачів про уточнення позовних вимог.

Представник позивачів адвокат Приходченко О. О. у підготовчому судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності, вказавши про визнання позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини свого неприбуття суд не повідомив.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності відповідачів та представника третьої особи.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, з`ясувавши позиції відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Судом об`єктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 вересня 1997 року відділом приватизації Ізяславської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у рівних частках по частині належала квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 01 червня 2007 року, при реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

За договором купівлі-продажу частини квартири, посвідченим приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельською В. П. та зареєстрованим у реєстрі за № 106, укладеним 17 січня 2012 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , остання набула у власність 13/50 частин двокімнатної квартири, обладнаної двома балконами під № НОМЕР_2 , а саме: кімнату з балконом загальною площею 13,7 кв. м., розташовану в АДРЕСА_6 .

У подальшому в результаті поданих співвласниками квартири АДРЕСА_4 , відомостей Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області була видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації (ХМ № 7).

У результаті утворилася трикімнатна квартира загальною площею 71,3 кв. м. замість двокімнатної квартири загальною площею 53 кв. м., що підтверджується робочим проектом реконструкції квартири з додаванням кімнати по АДРЕСА_7 .

Право власності ОСОБА_5 на житлову квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 71,3 кв. м. зареєстровано 19 березня 2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 322962705 від 15 лютого 2023 року (номер об`єкта нерухомого майна: 21).

Відповідно до договору дарування квартири, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 20 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1856, ОСОБА_4 прийняв безоплатно в дар обладнану балконом трикімнатну квартиру під АДРЕСА_8 .

За змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1 липня 2018 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на вказаний об`єкт нерухомого майна (номер запису про право власності: 27135728).

Відповідно до довідки КП «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» від 03 лютого 2023 року № 49 згідно договору купівлі-продажу частини квартири від 17 січня 2012 року відбулися продаж 13/50 частин квартири АДРЕСА_2 , а саме: кімнати з балконом загальною площею 13,7 кв. м. та приєднання даної кімнати з балконом до квартири АДРЕСА_4 . У результаті цього утворились: однокімнатна, обладнана балконом квартира АДРЕСА_2 загальною площею 38,4 кв. м.; трикімнатна, обладнана балконом квартира АДРЕСА_3 загальною площею 71,3 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 19 січня 2021 року.

В Ізяславській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 139/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини його доньки ОСОБА_2 . Інші спадкоємці спадщину не приймали, а донька спадкодавця ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, подавши відповідну письмову заяву у нотаріальну контору.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори Довбиш В. П. від 16 лютого 2023 року № 174/02-14 нотаріальна контора не може видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_5 . Причиною такої відмови зазначено те, що у процедурі поділу (виділу) двох об`єктів пропущений один етап, а саме: не укладено договір виділу частки квартири кімнати з балконом загальною площею 13,7 кв. м., внаслідок чого і утворилася б однокімнатна, обладнана балконом квартира загальною площею 38,4 кв. м. АДРЕСА_2 , що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_6 , що відповідає реальній технічній характеристиці даного об`єкта спадщини та було б підставою для реєстрації прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що діяв до 01 січня 2013 року, за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 у рівних частках (по частці).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У частині 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У статті 358 ЦК України вказано, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Виділ частки зі спільного майна це перехід частини відповідного майна у власність учасника спільної власності пропорційно до його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку в спільному майні.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Верховним Судом у справі № 6-12цс13 у постанові від 03 квітня 2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки виділити фактично належну позивачам однокімнатну квартиру у позасудовому порядку неможливо у зв`язку зі смертю одного зі співвласників ОСОБА_6 , позовні вимоги в частині виділення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 37/50 частин квартири АДРЕСА_5 та визнання за ними права спільної часткової власності на виділений об`єкт нерухомого майна по частці за кожною підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За змістом ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Оскільки цивільна правосуб`єктність притаманна лише живим особам та припиняється у зв`язку зі смертю особи чи визнання її померлою, визнати за померлим ОСОБА_6 право власності на частину виділеної квартири неможливо.

За таких обставин, єдиним можливим способом констатації належності померлому частки у праві власності на нововиділений об`єкт є встановлення факту належності частини нововиділеної квартири.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, факти, що мають юридичне значення, встановлюються у судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника.

Тому позовні вимоги у частині встановлення факту належності ОСОБА_6 частини нововиділеної квартири теж підлягають до задоволення.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки договором або законом, але й судом у визначених законом випадках (абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ЦПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, та призводить до їх відновлення.

З урахуванням положень ст.ст. 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

За таких обставин, з урахуванням того, що нотаріусом відмовлено позивачці ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину виділеного об`єкта нерухомого майна, що належало спадкодавцеві ОСОБА_6 , належним способом захисту прав позивачки в даному випадку є також визнання права власності в порядку спадкування на вказану частину спірної квартири.

Також підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 35787792, номер запису: 15 в книзі: 11, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 19 січня 2012 року) за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у відповідних частках, що є необхідним для належного захисту прав позивачів та забезпечення можливості реєстрації відповідних речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у майбутньому.

Відтак, приймаючи до уваги, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову їй зрозумілі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті позивачці ОСОБА_2 належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Ізяславська державна нотаріальна контора Хмельницької області, про виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності і факту належності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт 37/50 частин квартири АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 35787792, номер запису: 15 в книзі: 11, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 19 січня 2012 року).

Визнати право спільної часткової власності на виділений об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м. за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по частці за кожною.

Встановити факт належності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки виділеного об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку виділеного об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 та складається із коридору площею 10,2 кв. м., кімнати площею 14,9 кв. м., кухні площею 7,0 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., ванни площею 2,8 кв. м., комори площею 1,3 кв. м., балкону площею 1,0 кв. м., загальною площею 38,4 кв. м., житловою площею 14,9 кв. м.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 50 % сплаченого нею судового збору (фіскальний чек від 17 березня 2023 року на суму 2459 грн 80 коп, фіскальний чек від 31 березня 2023 року на суму 1610 грн 40 коп та квитанція від 07 червня 2023 року на суму 1073 грн 60 коп), що становить 2571 грн 90 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач 1 ОСОБА_1 : місце проживання - АДРЕСА_9 , рнокпп - НОМЕР_4 .

Позивач 2 ОСОБА_2 : місце проживання - АДРЕСА_10 , рнокпп - НОМЕР_5 .

Позивач 3 ОСОБА_3 : місце проживання - АДРЕСА_11 , рнокпп - НОМЕР_6 .

Відповідач 1 ОСОБА_4 : місце проживання - АДРЕСА_7 , рнокпп - НОМЕР_7 .

Відповідач 2 ОСОБА_5 : місце проживання - АДРЕСА_7 , рнокпп - НОМЕР_8 .

Третя особа Ізяславська державна нотаріальна контора Хмельницької області: місце знаходження - м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16 Шепетівського району Хмельницької області, .

Повний текст рішення суду складений 10 серпня 2023 року.

Суддя: В. І. Столковський