Провадження № 2-с/161/50/23
У Х В А Л А

12 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу з боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено судовий наказ, за яким було стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу в розмірі 18 090,80 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 227,00 грн.

7 червня 2023 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Із заяви вбачається, що копію оскаржуваного судового наказу отримав представник заявника 06.06.2023.

Інших даних про дату отримання судового наказу заявником у матеріалах справи не має.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суддя приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню, так як боржником стверджується, що він не є споживачем послуг з постачання природнього газу за адресою АДРЕСА_1 , оскільки на підставі рішення суду був виселений з даного житла у 2010 році.

Отже, існує спір, який підлягає розгляду судом у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачам позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати судовий наказ, виданий 20 вересня 2021 року у справі №161/15155/21 Луцьким міськрайонним судом Волинської області, за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу з боржника ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявникові (стягувачу) його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк