КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи 761/25760/16-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/3004/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Кролівець О.В.

учасники справи

заявник Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Родіонович

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану через представника ОСОБА_7, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Фролової І.В., у справі за поданням Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь Олександра Родіоновича про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника та надання дозволу на проникнення до житла та іншого володіння боржника,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2021 року Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника та надання дозволу на примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника, в якому з метою забезпечення примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/25760/16-ц від 24.12.2018.

А саме, просив звернути стягнення на нерухоме маймо боржниці - ОСОБА_2 яке не зареєстровано в установленому законом порядку: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; дачний будинок АДРЕСА_2 ; дачний будинок АДРЕСА_3 ; надати йому або будь якому іншому приватному чи державному виконавцю, на виконанні якого перебуває виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/25760/16-ц від 24.12.2018, дозвіл на примусове проникнення до житлових приміщень:трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; дачного будинку АДРЕСА_2 ; дачного будинку АДРЕСА_3 для проведення виконавчих дій передбачених п. 4 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування подання зазначав, що на примусовому виконанні у перебуває виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 761 /25760/16-ц від 24.12.2018, що виданий Шевченківським районним судом м. Києва. Боржниця в добровільному порядку рішення суду не виконала. Рішення суду у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 можливо виконати лише шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржниці, яке перебуває у фактичному її володінні, однак право власності на яке вона у встановленому законом порядку не реєструє з метою ухилення від виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2021 подання залишено без задовоелння.

Не погоджуючись з ухвалою суду стягувач через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвали суду та постановити нове судове рішення. Яким задовольнити подання приватного виконавця. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. А саме, боржниця не виконувала рішення суду про стягнення з неї заборгованості протягом 10 років. Рішення суду від 07.06.2011 виконано від імені боржниці лише 11.08.2021. Через тривале невиконання рішення суду за його позовом іншим рішенням суду задоволено вимоги про стягнення з боржниці інфляційної складової боргу та 3 % річних, яке боржниця також не виконує та вводить суд в оману стосовно наявних перешкод щодо оформлення права на спадкове майно. Тому у боржниці наявне нерухоме майно, проте вона чинить перешкоди у його реалізації з метою виконання рішення суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. перебуває виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 761/25760/16-ц від 24.12.2018.Виконавчий лист було видано Шевченківським районним судом м. Києва в рамках цивільної справи №761/25760/16-ц відповідно до якого вирішено: стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 інфляційні втрати у розмірі 1 068 125, 13 грн, 3% річних у розмірі 183 237,58 грн та судові витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 6 890 грн.

Вказаний виконавчий лист подано до примусового виконання представником стягувача 27.04.2020.

28.04.2020 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копію постанову про відкриття виконавчого провадження та інші документи, винесені у процедурі відкриття виконавчого провадження, із вимогою виконавця від 28.04.2020 № 431 надіслано 29.04.2020 рекомендованим поштовим відправленням трекінг номер 387 на адресу ОСОБА_2 , вказану у виконавчому документі: АДРЕСА_4 .

Відправлення трекінг номер НОМЕР_1 вручено адресату за довіреністю 06.05.2020.

Представниця Боржниці ОСОБА_5 26.05.2021 особисто ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_5 та отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 17.07.2020 у справі №761/25760/16-ц замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 761/25760-16-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 24.12.2018 з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 .

11.09.2020 виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

При виконанні рішення з рахунків боржниці в АТ «Райффайзен Банк Аваль» списано 4 621,12 грн. Належних боржниці коштів на рахунках в інших банківських установах не виявлено.

Всього з боржниці стягнуто 8 552,37 грн, з яких 500 грн перераховано стягувачу в рахунок повернення сплаченого ним авансового внеску, стягнуто 941,28 грн витрат виконавчого провадження, 6 464,64 грн перераховано стягувачу в рахунок погашення боргу за виконавчим документом та стягнуто 646,45 грн основної винагороди приватного виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржниці на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :90:858:0076, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ), площа - 0,0623 га, на якій знаходиться будинок.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2021 у справі № 761/25760/16-ц частково задоволено подання приватного виконавця та надано дозвіл на примусове проникнення до володіння боржниці, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :90:858:0076, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ), з метою проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження». В наданні дозволу на примусове проникнення до будинку з надвірними будівлями, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, ухвалою суду відмовлено.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2021 дочка боржниці ОСОБА_6 , яка є її представником за дорученням, 10.06.2021 надала виконавцю доступ до території для проведення виконавчих дій за адресою: ділянки № НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 .

При проведенні виконавчих дій зі слів ОСОБА_6 встановлено, що на цій ділянці в одну ділянку об`єднано дві земельні ділянки № НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 . На ділянці знаходиться триповерховий будинок з прибудовами (веранда та гараж).

При проведенні виконавчих дій виконавцем описано належну боржниці земельну ділянку кадастровий номер :90:858:0076, про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 10.06.2021, яка складена за участю представника стягувача ОСОБА_7 та дочки боржниці ОСОБА_6 (представника боржниці). Доступ до будинку, що розташований на цій земельній ділянці Виконавцю для проведення виконавчих дій з його опису і арешту не надано з посиланням на відсутність рішення суду про примусове проникнення до житла боржника, про що зазначено у вищевказаній постанові.

Окремо приватний виконавець зауважив, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 2-324/11 від 02.09.2020, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 956 820 грн в межах дійсної вартості спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_8 : 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_2 ; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_3 , 1/2 частини автомобіля «Тойота Ленд Крузер», 1990 р.в., д.н. НОМЕР_3 , 1/2 частини автомобіля «БМВ-325», 1986 р.в., д.н. НОМЕР_4 .

На вимогу виконавця Першою київською державною нотаріальною конторою надано відповідь від 19.02.2021 № 1300/01-16 про те, що згідно матеріалів спадкової справи №695/2003 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , станом на 19.02.2021, будь-які свідоцтва про право на спадщину, у т.ч., на зазначене у запиті спадкове майно - не видавалося. Заява про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_2 не надходила. До вказаної відповіді додано завірену копію заяви від 07.08.2003 про повідомлення ОСОБА_2 про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_8 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка від 07.07.2021 № 264704751), відсутні відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 , однак наявна заборона на відчуження вказаного об`єкту, у якій вказано, шо власником цієї квартири є ОСОБА_8 .

Відповідно до відповіді Солом`янської РДА від 10.12.2020 № 108-16017, за адресою: АДРЕСА_6 , відсутня реєстрація осіб.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідки від 07.07.2021 № 264708758, від 07.07.2021 № 264708758), відсутні відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо будинків АДРЕСА_7 та АДРЕСА_3 .

На вимогу виконавця надано відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА від 05.03.2021 № 637, якою повідомлено, що в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» відсутні відомості про житлові будинки АДРЕСА_2 та будинок АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим інформація про зареєстрованих осіб не може бути надана.

На запити виконавця в автоматизованій системі виконавчого провадження отримано відповіді з МВС, зокрема № 78715261 від 28.04.2020 та №116993811 від 03.10.2021 про те, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржницею транспортні засоби.

РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві на вимогу виконавця надано відповідь від 29.12.2020 № 31/26-5441 про те, що транспорті засоби: автомобіль «Тойота Ленд Крузер» (д.н. НОМЕР_3 ), автомобіль «БМВ-325» (д.н. НОМЕР_4 ) значаться зареєстрованими за ОСОБА_8 .

Приватний виконавець вважає, що об`єкти нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , дачні будинки АДРЕСА_7 та АДРЕСА_3 , у встановленому законом порядку не зареєстровані, а боржниця не здійснює їх реєстрацію шляхом оформлення права на спадщину, оскільки у такий спосіб ухиляється від виконання рішення суду.

В подальшому приватним виконавцем було ініційовано до Дарницького районного суду м. Києва подання про звернення стягнення на вказане майно та надання дозволу на примусове проникнення до цих об`єктів для проведення виконавчих дій передбачених п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2021 у справі № 753/13828/21 вказане подання виконавця задоволено в повному обсязі: звернуто стягнення на нерухоме маймо боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на: 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину дачного будинку АДРЕСА_2 ; надано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кузю Олександру Родіоновичу або будь якому іншому приватному чи державному виконавцю, на виконанні якого перебуває виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 2-324/11 від 02.09.2020, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва, дозвіл на примусове проникнення до житлових приміщень, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та дачного будинку АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій передбачених п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Після винесення Дарницьким районним судом м. Києва зазначеної ухвали боржниця в повному обсязі сплатила заборгованість за виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2020 № 2-324/11, у зв`язку з чим виконавче провадження № НОМЕР_6 з його виконання закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2021.

Відмовляючи у задоволенні даного подання суд першої інстанції виходив з того, що матеріали подання не містять доказів, які підтверджують, що за боржницею станом на день подачі подання до суду зареєстроване право власності на нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; дачний будинок АДРЕСА_2 ; дачний будинок АДРЕСА_3 ,або що вона там проживає, а відтак, відсутні підстави примусового проникнення до такого житла.Також відсутні будь-які докази того, що боржниця перешкоджає вільному доступу приватного виконавця до свого житла.Крім того, приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що у квартирі чи на земельних ділянках, до яких потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час зверненням з поданням, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

За обставинами справи встановлено, що боржницею не виконується заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2017, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 068 125,13 грн інфляційних втрат та 183 237,58 грн 3 % річних.

Ухвалою суду від 05.11.2020 замінено стягувача у даній справі з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 .

Також на виконанні знаходилося виконавче провадження з виконання рішення рішення Дарницького районного суду м. Києва (справа № 02/2-324/11), за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у розмірі 956 820 грн в межах дійсної вартості спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_8 .

У межах зазначеного виконавчого провадження ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2021 задоволено подання приватного виконавця та звернуто стягнення на нерухоме маймо боржниці, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на: 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину дачного будинку АДРЕСА_2 . Разом з тим, зазначене майно не було реалізовано, оскільки заборгованість була сплачена та виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Звертаючись із даним поданням приватний виконавець вказував на те, що боржниця не реєструє нерухоме майно в установленому законом порядку, оскільки у такий спосіб ухиляється від виконання рішення суду.

Разом з тим, як зазначено у поданні та встановлено за обставинами справи, у попередньому виконавчому провадженні, ОСОБА_9 мала зобов`язання сплатити борг у сумі 956 820 грн, але в межах дійсної вартості спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_8 .

Будь - яких доказів проведення оцінки спадкового майна матеріали справи не містять. Приватний виконавець не зазначає у поданні чи мала можливість боржниця зареєструвати право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно з урахуванням накладених арештів на це майно.

Відтак твердження приватного виконавця про те, що боржниця не реєструє право власності на спадкове майно лише з метою уникнення від виконання рішення суду ґрунтуються на припущеннях.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення подання в частині звернення стягнення на незареєстроване майно боржниці.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні подання в частині надання дозволу на примусове проникнення до житла правильно виходив з того, що приватним виконавцем не надано доказів дотримання вимог щодо доведення до відома боржниці постанови про відкриття виконавчого провадження та необхідності виконання вимог приватного виконавця, які б стосувалися опису майна боржниці.

Крім того, на час рогляду подання у провадженні суду перебувала заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2017 по цивільній справі №761/25760/16-ц, а тому суд правильно вказав, що за вказаних обставин звернення приватного виконавця із зазначеним поданням є передчасним.

Такі висновки суду підтвердилися надалі, оскільки після постановлення ухвали від 30.11.2021, якою відмовлено у задоволенні заяви відповідачки про перегляд заочного рішення, ОСОБА_2 оскаржила дане рішення в апеляційному порядку та за наслідками розгляду апеляційної скарги рішення суду було скасоване та у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що боржницею тривалий час не виконувалося рішення суду № 02/2-324/11.

Проте, дане подання стосується виконання рішення суду у справі № 761/25760/16-ц, та будь - яких належних обґрунтувань неправильності висновків суду щодо відмови у задоволенні подання у даній справі апеляційна скарга не містить.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 а залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 27.03.2023.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук