ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/5931/20 Номер провадження 22-з/814/230/23 Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
22 серпня 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката В.В. Полякової, про ухвалення додаткового рішення
у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ансу», третя особа - Шоста Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова про стягнення заборгованості
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року - скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 69 685,78 грн (розмір інфляційних втрат та 3% річних за статтею 625 ЦК України за період з 04.05.2017 по 04.05.2020) в межах вартості спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 102 грн судового збору.

04.07.2023, поштовим відправленням від 29.03.2023, до Полтавського апеляційного суду від представника позивача, адвоката В.В. Полякової, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат позивачки на професійну правничу допомогу у справі у суді першої інстанції у сумі 20 000 грн, докази понесення яких були наявні в матеріалах справи, оскільки надавались до суду першої інстанції 19.04.2021 року із відповідним клопотанням про їх стягнення. Однак, апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, питання щодо розподілу таких витрат позивача у постанові не вирішив, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

У судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, неявка яких не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заяв про зменшення заявлених до стягнення витрат до апеляційного суду не надходило.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 382 ЦПК України в резолютивній частини постанови апеляційного суду, зазначається, серед іншого розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позові заявлено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі у сумі 25 000 грн.

Представництво позивача у справі здійснювали у суді першої інстанції адвокати Селезень С.В. (ордер № 1011691) та Полякова В.В. (ордер № 331253) (а.с. 31-32)

До ухвалення судом першої інстанції рішення по суті справи, а саме 19.04.2021, від представника позивача, адвоката Поялкової В.В., до суду першої інстанції надійшло клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн, до якої надано докази понесення таких витрат: розрахунок (акт прийому-передачі) суми гонорару за надану правничу допомогу у справі № 638/5931/20; квитанцію № б/н від 22.04.2020 на суму 20 000 грн; договір про надання правничої допомоги від 22.04.2020 м. Харків, укладений між адвокатом Поляковою В.В. та ОСОБА_1.; додаткова угода № 1 від 10.05.2020 до договору від 22.04.2020 (а.с. 90-97).

До клопотання також долучено докази поштового відправлення з описом вкладеного копії клопотання із додатками на адресу відповідача ОСОБА_2 .

Заяв про зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат до суду першої інстанції від сторони відповідача не надходило.

Таким чином, позивачем дотримано вимог процесуального закону щодо зазначення попереднього (орієнтовного) розміру витрат на професійну правничу допомогу; докази таких витрат надано з дотриманням процесуального строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України; сума у детальному описі робіт (фактично наданих послуг) не перевищує орієнтовну суму; надано докази надіслання таких доказів іншій стороні у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог (серед іншого, подачу клопотання про зменшення суми заявлених до стягнення витрат у порядку статті 137 ЦПК України), що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як зазначено вище, заяви про зменшення таких витрат від відповідача до суду не надходило, що унеможливлює зменшення таких витрат судом у зв`язку із їх неспівмірністю згідно з ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України.

Щодо доказів витрат позивача на професійну правничу допомогу.

У Договорі від 22.04.2023 сторони домовились (п. 4.1), що за виконану роботу, надані послуги клієнт сплачує готівкою у національній валюті України або перераховує на поточний рахунок адвоката плату (гонорар), розмір якої обумовленого сторонами та узгоджується актом прийому-передачі (розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу).

Додатковою угодою № 1 від 10.05.2020 до вказаного договору, сторони погодили, що при проведенні розрахунку Сторонами договору допускається застосування наступних розрахунків: за годину участі особи, яка надає правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в сулі Клієнт сплачує Адвокату 1 000,0 грн; участь в судовому засіданні визначено сторонами в розмірі 7 000,0 грн незалежно від кількості судових засідань, які Клієнт сплачує Адвокату. Порядок оплати послуг: за виконану роботу надані послуги замовник (клієнт) спланує готівкою у національній валюті України або перераховує на поточний рахунок виконавця (адвоката) плату (гонорар), розмір якої обумовлено сторонами в розмірі 20 000,0 грн та узгоджується актом прийому-передачі (розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу).

Згідно з розрахунком (актом прийому передачі) сума гонорару за надану правничу допомогу включає:

- попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин: 2 год х 1 000 грн/год = 2 000 грн;

- вивчення наданих документів: 2 год х 1 000 грн/год = 2 000 грн;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини. Формування правової позиції. Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи: 2 год х 1 000 грн = 2 000 грн;

- підготовка процесуальних документів (складання та направлення запитів, складання клопотань): 5 год х 1 000 грн/год = 5 000 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи: 2 год х 1 000 грн/год = 2 000 грн;

- участь у судовому засіданні: 7 000 грн.

Вказані вище види послуг (проведених робіт) є реальними та підтверджуються матеріалами справи, пов`язані із розглядом справи, підтверджені належними доказами. Адвокат Полякова В.В. була присутня у судових засіданнях 19.04.2021 та 13.09.2021, що підтверджується протоколами судових засідань (а.с. 102, 162)

Апеляційний суд враховує, що ціна позову у справі становить - 69 685,78 грн.

Предметом спору є - стягнення інфляційних витрат та 3% річних за статтею 625 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Критерії, визначені ч. 3 ст. 141 ЦПК України підлягають врахуванню судом незалежно від наявності/відсутності заперечень іншої сторони у справі.

Враховуючи ціну позову у справі та предмет спору, заявлений стороною позивача до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 20 000 грн є явно непропорційним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розумним та пропорційним буде стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 10 000 грн на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката В.В. Полякової, про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль