ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4244/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/713/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Бершадська Г. В., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/4244/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року (ухвалене суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складено 29 травня 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що з 10 листопада 2005 року по 13 лютого 2017 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей: сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі по 1500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Подаючи первісний позов про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, вона посилалася на те, що відповідач на той час був безробітним, працював неофіційно за кордоном, де отримував нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачав на свої потреби. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач призваний на військову службу. Даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 отримує регулярні виплати, зокрема у вигляді посадового окладу, щомісячних премій, надбавок, а отже має змогу платити більший розмір аліментів.

ОСОБА_2 працює учителем, отримує заробітну плату, більша частина якої йде на оплату комунальних послуг, решта - на утримання дітей. 3 2017 року по даний час в декілька раз збільшилися витрати на утримання дітей, оплату комунальних послуг тощо.

У зв`язку з наведеним, позивачка просила змінити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року по справі № 607/13968/17 та встановлено новий спосіб - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині визначення розміру частки аліментів, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при встановленні потреби в утриманні неповнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Звертає увагу, що з 24 січня 2023 року апелянт був призваний на військову службу та буде відправлений безпосередньо в зону бойових дій для захисту Батьківщини, а тому він змушений нести додаткові грошові витрати на купівлю одягу, взуття та іншого обмундирування, які необхідні в зоні бойових дій, для належного несення служби, та захисту свого життя.

Крім того, апелянт матеріально утримує свою матір, яка є особою похилого віку та отримує невелику пенсію.

У зв`язку з викладеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким встановити новий спосіб - стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

19 липня 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника позивачки - адвоката Гонти М.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, однак колегія суддів даний відзив не приймає, оскільки всупереч ч.1 ст. 360 ЦПК України його подано з пропуском встановленого судом строку.

При цьому апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 26 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачка отримала 29 червня 2023 року. Останнім днем строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу є 14 липня 2023 року.

Оскільки строк на подачу відзиву пропущено та позивачем не заявлено клопотання про його поновлення, вказаний відзив апеляційним судом залишається без розгляду в порядку ст.126 ЦПК України.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідом-лення учасників справи.

Відповідно до пункту 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; cправи про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів, при цьому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

З 10 листопада 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 17 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 22 січня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/12330/16-ц від 13 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/13968/17 від 28 листопада 2017 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 500 грн, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення ними повноліття.

Згідно довідки, виданої ДП 2 ЖЕК 13 ЖБК №41 02 березня 2023 року ОСОБА_2 зареєстрована разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_2 працює у Тернопільській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 17 імені Володимира Вихруща з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області на посаді вчителя початкових класів (вища освіта) (ТСШ I-III ступенів № 17 TMP) та за період вересня 2022 року - лютого 2023 року отримала дохід у розмірі 98243.99 грн.

Як вбачається із витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 24 січня 2023 року №23 відповідача ОСОБА_1 призвано на військову службу із запасу з 24 січня 2023 року на посаду стрільця - помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4, ВОС-100915A/630.

У відповідь на запит адвоката Гонти М.С . ІНФОРМАЦІЯ_4 надано відповідь № 11/2/4067 від 03 квітня 2023 року про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідь на запит суду ІНФОРМАЦІЯ_4 надано довідку про доходи ОСОБА_1 , із якої вбачається, що він проходить військову службу та за період січня 2023 року - березня 2023 року отримав дохід в загальному розмірі 52401.50 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У відповідності до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно із частинами 1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок викладено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18.

Як регламентує ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум у 2023 році на місяць складав: для дітей віком до 6 років - 2272 грн; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення судом рішення у справ №607/13968/17 про стягнення аліментів, ОСОБА_1 офіційно не працював. Однак на час вирішення даного спору ОСОБА_1 призваний на військову службу та за період січня - березня 2023 року отримав загальну суму доходу 52401.50 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1416 грн, а рекомендований - 2833 грн.

Також мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 1136 грн., а рекомендований - 2272 грн.

Враховуючи наведене, сукупний рекомендований розмір аліментів на утримання дітей у даній справі становить 5105 грн (2833+2272).

Апеляційний суд зазначає, що згідно оскаржуваного судового рішення з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх доходів, що значно перевищує реальні потреби дітей та є більшим за мінімальний гарантований та рекомендований розмір аліментів на утримання дитини.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує на неможливості створення ситуації, коли позивачка повністю покладає обов`язок матеріального утримання спільних дітей виключно на відповідача, як платника аліментів, що нівелює норми, визначені у ст.141 СК України, згідно яких мати також має обов`язки по утриманню дитини.

Крім цього, апеляційний суд враховує пояснення ОСОБА_1 про необхідність здійснення додаткових грошових витрат на купівлю одягу, взуття та іншого необхідного обмундирування, для належного несення служби та захисту свого життя. Крім того, апелянт матеріально утримує свою матір, яка є особою похилого віку та отримує невелику пенсію.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідач, як військовослужбовець отримує щомісячне грошове забезпечення, однак більша частина його доходу витрачається, на сплату аліментів, утримання матері, задоволення життєво-необхідних потреб: харчування, лікування, придбання одягу, сплати комунальних послуг, тощо.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що із відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), оскільки на думку апеляційного суду такий розмір буде достатнім для належного виховання та утримання неповнолітніх дітей та забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів до 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення аліментів на дітей з 1/2 до 1/3 частки від усіх доходів відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року - змінити, зменшивши розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 до 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 02 серпня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий

Судді