Справа № 591/1215/21
Провадження № 2/591/289/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря cудового засідання Рудь В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/1215/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Сумської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Божок Ольги Миколаївни, третя особа: Сумська міська рада Сумської області, про визнання об`єкта нерухомості самочинним будівництвом, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діють представники адвокати Нежевело В.В. та Цуркан В.І., звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, мотивуючи вимоги тим, що під час розгляду іншої цивільної справи про визначення порядку користування земельною ділянкою їй стало відомо, що ОСОБА_3 змінила технічну характеристику подвір`я. Так, на території подвір`я, що є земельною ділянкою спільного загального користування не приватизованою, зник сарай З (біля гаражу Ж), з`явився новий об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г), тобто проведена забудова подвір`я новими об`єктами, душ Е несанкціоновано перенесено від сараю З (біля гаражу Ж) у кут території подвір`я, з території подвір`я зникла державна реєстрація оглядової ями гараж И. Позивач зазначає, що внесені зміни як фактично на території подвір`я, так і у реєстраційні відомості об`єктів нерухомості з нею не погоджувалися. Крім того, відповідачка не надала дозвільних документів на забудову або переобладнання об`єктів нерухомості. За її зверненнями до органу місцевого самоврядування та органів державної влади будь-яких заходів впливу до ОСОБА_3 з їхнього боку не планується.

Вказує, що її порушене право полягає у позбавленні можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками будинковолодіння (садиби), яке належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності.

Посилаючись на вказані обставини, змінивши предмет позову, позивачка просить суд:

1) визнати збудований на території подвір`я, як земельної ділянки загального користування одного спільного будинковолодіння (садиби) за адресою АДРЕСА_1 об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») самочинним будівництвом;

2) визнати незаконними дії ОСОБА_3 по влаштуванню на території подвір`я загального користування одного спільного будинковолодіння (садиби) за адресою АДРЕСА_1 об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») із зобов`язанням ОСОБА_3 за власний рахунок привести земельну ділянку та об`єкти нерухомості на території подвір`я загального користування одного спільного будинковолодіння (садиби) за адресою АДРЕСА_1 у попередній стан, який існував на момент укладення договорів довічного утримання (догляду) від 07 лютого 2007 року, зареєстрованих у реєстрі за № 6-131 та № 6-125 відповідно до ідеальних часток співвласників та з урахуванням об`єктів нерухомості відповідно до довідки КП «Сумське міське БТІ» від 31 серпня 2006 року;

3) визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності (державну реєстрацію права приватної власності) із наступним внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомості п/г2, який з`єднується навісом (зазначений як «вх. в п/г») з гаражем Ж, як складової частини об`єкта нерухомого майна 45/100 частин будинковолодіння (садиби) за адресою АДРЕСА_1 , влаштованих та включених до складових об`єктів нерухомості будинковолодіння (садиби) на території земельної ділянки загального користування за адресою АДРЕСА_1 , без погодження та відповідного волевиявлення на те іншого співвласника будинковолодіння (садиби) 55/100 частин ОСОБА_2 ;

4) визнати незаконними дії ОСОБА_3 по зміні умов загального користування земельною ділянкою на території подвір`я одного спільного будинковолодіння (садиби) за адресою АДРЕСА_1 шляхом пересування на території подвір`я об`єкта нерухомості душ Е від сараю З та гаражу Ж у іншій кут на території подвір`я;

5) зобов`язати ОСОБА_3 поновити умови загального користування земельною ділянкою на території подвір`я за адресою АДРЕСА_1 у спосіб повернення об`єкта нерухомості душ Е на попереднє місце фактичної забудови та розташування на момент укладення та нотаріального посвідчення договорів довічного утримання (догляду) від 07.02.2007 року, зареєстрованих у реєстрі за № 6-131 та № 6-125 до місця фактичного розташування сараю З поруч з гаражем Ж на території подвір`я загального користування одного спільного будинковолодіння (садиби) за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 177-182).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

01 квітня 2021 року відповідачка ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Горлач С.Л., подала заяву про застосування строків позовної давності. Заява обґрунтована тим, що об`єкт нерухомості п/г2 з навісом побудований у 2007 році за життя відчужувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У цей же час відбулось і перенесення душу Е та «зникнення» сараю З, і про це знала позивачка, адже вона систематично приходила до ОСОБА_4 з метою надання догляду на виконання умов договору довічного утримання. У зв`язку із зазначеним, відповідачка просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності (т. 1, а.с. 62-64).

Також 01 квітня 2021 року відповідачка ОСОБА_3 в особі представника адвоката Горлача С.Л. подала письмові заперечення на позовну заяву, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому, зазначає, що вона ніколи не перешкоджала позивачеві вільному володінню та користуванню об`єктами нерухомості на території подвір`я, що розташовані на земельній ділянці загального користування за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначає про сплив строку позовної давності. Крім того, ще за життя відчужувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були визначені частки домоволодіння по фактичному користуванню по АДРЕСА_1 . Всі зміни стосовно вище перелічених об`єктів відбулись у 2007 році за життя відчужувачів, господарські об`єкти були чітко розділені між відчужувачами, тому звинувачення та претензії позивачки безпідставні. До того ж, житловий будинок та всі громадські споруди знаходяться на земельній ділянці Сумської міської ради. Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 не приватизована, як позивач, так і відповідач є землекористувачами цієї земельної ділянки. Вказана земельна ділянка фактичного користування та володіння житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що передбачає можливість будівництва господарських споруд. Окрім того, будівництво погребу та входу до погребу здійснюється на власний розсуд забудовника без отримання жодних дозволів, оскільки відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 такі роботи охоплюються переліком будівельних об`єктів, будівництво яких здійснюється без отримання дозволів на будівництво чи повідомлень про початок будівельних робіт та які не вважаються самочинним будівництвом. Порушення будівельних норм і правил при будівництві не здійснювалось. Виходячи з наведеного, об`єкт нерухомості п/г2 з навісом, що розташований на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 не є об`єктом самочинного будівництва. Відтак, державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 та внесення реєстраційних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на об`єкт нерухомості п/г2, який з`єднується навісом (зазначений як «вх. в п/г») з гаражем Ж, як складової частини об`єкта нерухомого майна 45/100 частин будинковолодіння (садиби) за адресою: АДРЕСА_1 є правомірною, проведеною відповідно до закону (т. 1, а.с. 65-68).

У відзиві на позовну заяву відповідач виконавчий комітет Сумської міської ради зазначає, що зведення погребів не потребує отримання дозволу на проведення будівельних робіт, тому об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») не є самочинним будівництвом. Крім того, виконавчий комітет Сумської міської ради є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки відповідачем за вимогою щодо скасування державної реєстрації має бути державний реєстратор (т. 1, а.с. 88-90).

У відповіді на відзив позивачка ОСОБА_2 зауважує, що помилковим є твердження відповідача виконавчого комітету Сумської міської ради про те, що об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») не належить до самочинного будівництва та дозволів не потребував. Об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») проведений державною реєстрацією 29 березня 2019 року, тому позовна давність має вираховуватися саме з 29 березня 2019 року. Можливий початок забудови об`єкта нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») з 05 травня 2017 року по 29 березня 2019 року, але відчужувачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до даного об`єкта ніякого відношення не мають як за похилим віком, так і за станом здоров`я (т. 1, а.с. 93-96).

13 травня 2021 року позивачем подано заяву про поновлення строків позовної давності. При цьому, зазначає, що для неї юридично значимим є офіційне внесення змін до державного реєстру речових прав від 29 березня 2019 року, коли внесені зміни до технічної характеристики будинковолодіння набули статусу офіційно зареєстрованих. Доводи відповідача, що зазначені зміни відбулися ще при житті відчужувачів за договорами довічного утримання (догляду) від 07 лютого 2007 року, зареєстрованих в реєстрі за №6-131 та №6-125 є вигадками, так як зміст виявлених змін суттєво відрізняється від технічної характеристики, яка була при житті відчужувачів (т. 1, а.с. 100-102).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2021 року залучено до участі у справі як співвідповідача державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Божок О.М.

У відзиві на позовну заяву державний реєстратор виконавчого комітету Сумської міської ради Божок О.М. просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що нею було розглянуто подані документи, встановлено державну реєстрацію права власності за попереднім правонабувачем в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на будинок, щодо якого ОСОБА_3 подано заяву. Крім того, державний реєстратор не є особою, уповноваженою проводити технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, визначати чи встановлювати порядок користування земельними ділянками чи об`єктами нерухомого майна. З поданих документів, зокрема, технічного паспорта та довідки-характеристики встановлено відсутність самочинного будівництва. Таким чином, під час розгляду заяви ОСОБА_3 було виконано всі вимоги законодавства, належним чином розглянуто подані документи та інформацію, що містилася в них та в Державних реєстрах, з`ясовано та враховано всі існуючі обставини, перевірено документи та наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та відповідно до вимог законодавства прийняте рішення про державну реєстрацію прав та зареєстровано право власності на 45/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав. Вважає проведену державну реєстрацію законною, обґрунтованою та прийнятою за наявності достатніх для цього підстав та відповідно до чинного законодавства (т. 1, а.с. 127-132).

07 вересня 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діють представники адвокати Нежевело В.В. та Цуркан В.І., подала заяву про зміну предмета позову, яка прийнята судом до розгляду (т. 1, а.с. 177-182).

У відзиві на позовну заяву про зміну предмета позову відповідачка ОСОБА_3 в особі представника адвоката Горлача С.Л. просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає про сплив позовної давності за позовною вимогою про усунення перешкод у володінні та користуванні об`єктами права приватної власності на території одного спільного подвір`я загального користування (садиби) в частині скасування державної реєстрації та зобов`язання знести самочинний об`єкт. Жодних поважних підстав його пропуску у позовній заяві не вказано. Крім того, об`єкт нерухомості п/г2 з навісом побудований у 2007 році за життя відчужувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У цей же час відбулось і перенесення душу Е та «зникнення» сараю З. Реєстрація права дійсно відбулась у 2019 році, але на реєстрацію права власності згода позивачки жодним нормативним актом не передбачена. Ніякою згоди від позивачки вона не отримувала, тому що на час будівництва об`єкта нерухомості п/г2 були живі відчужувачі. Окрім того, будівництво погребу та входу до погребу здійснюється на власний розсуд забудовника без отримання жодних дозволів, оскільки відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 такі роботи охоплюються переліком будівельних об`єктів, будівництво яких здійснюється без отримання дозволів на будівництво чи повідомлень про початок будівельних робіт та які не вважаються самочинним будівництвом. Порушення будівельних норм і правил при будівництві не здійснювалось. Виходячи з наведеного, об`єкт нерухомості п/г2 з навісом, що розташований на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 не є об`єктом самочинного будівництва. Відтак, державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 та внесення реєстраційних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на об`єкт нерухомості п/г2, який з`єднується навісом (зазначений як «вх. в п/г») з гаражем Ж, як складової частини об`єкта нерухомого майна 45/100 частин будинковолодіння (садиби) за адресою: АДРЕСА_1 є правомірною, проведеною відповідно до закону. Також зазначає, що всі зміни стосовно вище перелічених об`єктів відбулись у 2007 році за життя відчужувачів, господарські об`єкти були чітко розділені між відчужувачами, тому вона жодним чином не змінювала умови загального користування земельною ділянкою (т. 1, а.с. 193-196).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2021 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Андрєєву Л.Г. Зупинено проведження у справі до надходження до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Постановою Сумського апеляційного суду від 26 травня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Нежевело В.В. залишено без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 червня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про відвід судді Северинової А.С.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про відвід експерта Андрєєва Л.Г.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про заміну експертної установи. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про призначення судової земельно-технічної експертизи. Клопотання експерта Андрєєва Л.Г. про надання необхідних умов для проведення експертизи задоволено. Надано експерту Андрєєву Л.Г. безперешкодний доступ до об`єкта дослідження по АДРЕСА_1 на 01 липня 2022 року на 12-годину 00 хв. у присутності сторін по справі. Провадження у даній справі зупинено до надходження до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Нежевело В.В. про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2023 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Нежевело В.В. про відвід судді Северинової А.С. визнано необґрунтованою. Передано вирішення питання про відвід судді Северинової А.С. до іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Нежевело В.В. про відвід судді Северинової А.С.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Нежевело В.В. позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_3 про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Від співвідповідачів виконавчого комітету Сумської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Божок О.М. та третьої особи Сумської міської ради Сумської області надійшли заяви про розгляд справи без участі їхніх представників.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є родичкою сторін, повідомила суду, що поки батьки сторін там жили, погребу там не було. Як заходити у двір по ліву сторону була хата, гараж, за гаражем сарайчик і баня. Погріб був у кухні під хатою, погребу і навісу не було. У 1994-1995 роках батьки сторін переїхали в с. Миколаївка. Після смерті батька у 2014-2015 роках ОСОБА_3 забрала мати до себе на АДРЕСА_1 . Разом з тим, свідок визнала, що після 1994-1995 років вона за адресою: АДРЕСА_1 не була.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_8 пояснив, що зі слів позивачки та відповідачки погріб побудований у 2009-2010 роках. На той момент дозвільні документи були потрібні. Станом на момент державної реєстрації права власності на погріб дозвільні документи вже не були потрібні внаслідок внесення змін до законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель, що знаходяться на земельній ділянці Сумської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з жил. 1-4 площею 16,2 кв.м, жил. 1-5 площею 7,7 кв.м, кух. 1-6 площею 7,3 кв.м, кор. 1-2 площею 2,4 кв.м, кор. 1-3 площею 4,0 кв.м, погребу «пг», тамбуру 1-1 площею 0,9 кв.м, ван. 1-7 площею 6,9 кв.м, кор. 1-8 площею 1,8 кв.м, гаражу «И», оглядової ями, погребу «пг1», 1/2 огор. № 3, 1/2 огор. № 4, хвіртки № 5 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 07 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 6-131 (т. 1, а.с. 12, 13, 14, 15).

Відповідно до договору довічного утримання (догляду) від 07 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 6-125, ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 належні їй 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель, що знаходяться на земельній ділянці Сумської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з жил. 2-3 площею 9,8 кв.м, жил. 2-4 площею 12,2 кв.м, жил. 2-5 площею 16,5 кв.м, кор. 2-6 площею 2,4 кв.м, кор. 2-1 площею 3,5 кв.м, кух. 2-2 площею 8,5 кв.м, сараю «Б», вбиральні «Г», гаражу «Ж», сараю «З», душу «Е», воріт № 1, огорожі № 2, 1/2 огр. № 3, 1/2 огор. № 4 (т. 1, а.с. 161-162, 170, 171, 172).

Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 08 грудня 2005 року, станом на 31 серпня 2006 року була проведена реєстрація поточних змін до плану присадибної ділянки: житловий будинок під літерою «А», сараї «Б», «З», вбиральня «Г», гаражі «Ж», «И», сарай «б», душ «Е», погріб «пг1», огорожа № 1-5, трубчатий колодязь «І» (т. 1, а.с. 16-18).

23 жовтня 2018 року за замовленням відповідачки ОСОБА_3 було виготовлено новий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з наступним схематичним планом земельної ділянки: житловий будинок під літерою «А-1», прибудова «а1», сарай «Б», вбиральня «Г», гаражі «Ж», «И», літній душ «Е», погреби «п/г», «п/г1», погріб «п/г2», огорожа № 1-5 (т. 1, а.с. 163-167).

26 березня 2019 року відповідачка ОСОБА_3 звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. До заяви вона додала правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23 жовтня 2018 року та довідку-характеристику об`єкта нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше БТІ» від 04 березня 2019 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 згідно з даними інвентаризації станом на 23 жовтня 2018 року розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок під літерою «А-1», прибудова «а1», сарай «Б», вбиральня «Г», літній душ «Е», гаражі «Ж», «И», погреби «п/г», «п/г1», «п/г2», огорожа № 1-5. Загальна площа житлового будинку під літерою «А-1» складає 98,9 кв.м. Житлова площа зменшилась на 7,9 кв.м за рахунок внутрішнього перепланування приміщень. Побудовано погріб під літерою «п/г», погріб під літерою «п/г2». Знесено сарай під літерою «З». Самочинне будівництво та реконструкції не виявлено (т. 1, а.с. 161-162, 163-167, 168).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 березня 2019 року за ОСОБА_9 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано 45/100 часток на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із: житлового будинку під літерою «А-1» загальною площею 98,9 кв.м, житловою площею 54,1 кв.м, прибудови «а1», сараю «Б», вбиральні «Г», гаражів «Ж», «И», літнього душу «Е», погребів «п/г», «п/г1», «п/г2», огорожі № 1-5 (т. 1, а.с. 160).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11 липня 2022 року № 1596, виходячи з вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, у період 2009-2010 року, перед початком будівництва було необхідно одержати дозвільні документи на будівництво погребу літ. «п/г2», що знаходиться у користуванні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , але на сьогоднішній день дане спорудження підпадає під дію Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ і може бути прийнято в експлуатацію без штрафних санкцій.

Збудований об`єкт будівництва, а саме: погріб літ. «п/г2» за адресою: АДРЕСА_1 відповідає державним будівельним та протипожежним нормам, діючим на момент будівництва і діючим на сьогоднішній день.

Побудований погріб літ. «п/г2» за адресою: АДРЕСА_1 не порушує дистанції до інших об`єктів та споруд домоволодіння (т. 2, а.с. 184-190, 191-195).

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені в ст. 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до положень норм ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 зазначила, що її порушене право полягає у позбавленні можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками будинковолодіння (садиби), яке належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності, оскільки відповідачка ОСОБА_3 без її дозволу змінила технічну характеристику подвір`я. Так, на території подвір`я, що є земельною ділянкою спільного загального користування не приватизованою, зник сарай З (біля гаражу Ж), з`явився новий об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г), тобто проведена забудова подвір`я новими об`єктами, душ Е несанкціоновано перенесено від сараю З (біля гаражу Ж) у кут території подвір`я. У зв`язку із зазначеним, просить визнати збудований об`єкт нерухомості п/г2 з навісом (зазначений як «вх. в п/г») самочинним будівництвом, визнати незаконними дії відповідачки по будівництву вказаного об`єкта нерухомості, зобов`язати її за власний рахунок привести земельну ділянку та об`єкти нерухомості на території подвір`я у попередній стан, визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Статтею 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

При цьому, за положеннями частини четвертої цієї статті якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За положеннями частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа у встановлений строк добровільно не виконана вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визнанням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова є неможливою.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу)».

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-1721цс16.

При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі №6-137цс14, що правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 за сторонами не оформлено.

Згідно з довідкою Сумського міського управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах від 30 листопада 2006 року № 6761/01-22 ОСОБА_5 на підставі рішення Сумської міської Ради народних депутатів від 17.02.94 р. № 70 (дод. № 1 пункт 336) передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,03 га в АДРЕСА_1 . Державний акт на право власності на землю не видавався (т. 3, а.с. 66).

Рішенням V скликання VІІІ сесії Сумської міської ради від 27 грудня 2006 року № 344-МР визнано таким, що втратив чинність пункт 336 додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 17 лютого 1994 року № 70 «Про передачу в приватну власність земель» стосовно надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_5 у зв`язку з неотриманням нею державного акта на право власності на земельну ділянку та згідно з її заявою про скасування рішення (т. 3, а.с. 67).

Крім того, в провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 591/1212/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, провадження у якій зупинено до набрання законної сили рішенням суду у даній справі (т. 1, а.с. 27, 121).

Таким чином, матеріали справи свідчать, що порядку користування спірною земельною ділянкою між сторонами не визначено, право власності на землю не оформлено, частки земельних ділянок не визначені, їх поділу не здійснено.

За таких обставин, суд вважає, що позивачкою не доведено факту порушення її прав з боку відповідачки. На думку суду, сам по собі той факт, що позивачка, як співвласник житлового будинку та господарських будівель і споруд не надавала згоду на зведення спірних будівель не є достатнім для висновку про наявність підстав для знесення збудованих відповідачкою об`єктів, оскільки не встановлено фактичного порушення прав позивача.

Що стосується доводів позивачки про те, що збудований на території подвір`я погріб «п/г2» є об`єктом самочинного будівництва, суд зазначає наступне.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Як вбачається з дослідницької частини висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11 липня 2022 року № 1596, погріб літ. «п/г2» побудований на місці демонтованих сараю літ. «З» і літнього душу літ. «Е». Зі слів ОСОБА_2 погріб побудований приблизно в 2009-2010 роки.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127 (в редакції, яка була чинною станом на момент будівництва спірного погребу) передбачено, що виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), торговельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.

Разом з тим, Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 08 лютого 2006 року № 42 затверджено зміни до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та доповнено пункт 3.2 абзацами такого змісту: не належать до самочинного будівництва: при будівництві будинків садибного типу зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштуванням фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов`язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ.

В подальшому, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2012 року № 404 внесено зміни до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, який викладено у наступній редакції: не належать до самочинного будівництва: для будинків садибного типу, дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд (незалежно від наявності фундаменту), навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, веранд, тамбурів, нежитлових прибудов, терас, ганків, бань, саун, хлівів, гаражів, літніх кухонь тощо.

Крім того, пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07 червня 2017 року № 406 передбачено зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

За положеннями пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Таким чином, станом на момент будівництва спірного погребу «п/г2» з навісом (зазначений як «вх. в п/г») у 2009-2010 роках перед початком будівництва необхідно було одержати дозвільні документи на будівництво. Однак, станом на момент проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за відповідачкою ОСОБА_3 не потребувало документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягав прийняттю в експлуатацію, зокрема, погребів та входів до погребів.

У зв`язку із зазначеним, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання спірного погребу «п/г2» з навісом (зазначений як «вх. в п/г») об`єктом самочинного будівництва та, відповідно, зобов`язання відповідачки привести земельну ділянку у попередній стан.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій відповідачки щодо пересування душу «Е», то суд зазначає, що вказаний об`єкт відноситься до тимчасових об`єктів, дозвіл на виконання будівельних робіт яких також не вимагається.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позову відсутні підстави і для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірні об`єкти нерухомого майна, враховуючи, що вказані вимоги є похідними.

Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Разом з тим, у зв`язку з відмовою в позові за необґрунтованістю відсутні підстави для застосування строків позовної давності, про застосування яких заявлено відповідачкою ОСОБА_3 .

Оскільки в позові відмовлено, тому відсутні підстави для відшкодування позивачці понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 76-82, 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Сумської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Божок Ольги Миколаївни, третя особа: Сумська міська рада Сумської області, про визнання об`єкта нерухомості самочинним будівництвом, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: виконавчий комітет Сумської міської ради, адреса: м. Суми, майдан Незалежності, 2, .

Відповідач: державний реєстратор виконавчого комітету Сумської міської ради Божок Ольга Миколаївна, адреса: м. Суми, вул. Британська, 21.

Третя особа: Сумська міська рада Сумської області, адреса: м. Суми, майдан Незалежності, 2, .

Повне судове рішення складено 09 червня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова