Справа №705/4326/23
2/705/2060/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича, третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання електронних торгів такими, що відбуваються з порушенням норм чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М., третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання електронних торгів такими, що відбуваються з порушенням норм чинного законодавства.

17.08.2023 разом з позовом позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив Державному підприємству «СЕТАМ» зупинити проведення торгів по реалізації лота № 532327 з примусової реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 58,9 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду даної справи по суті.

Заявник у своїй заяві зазначив, що інформація про лот № 532327, яка розміщена на офіційному сайті СЕТАМ, діяльність відповідачів, не дають йому можливості, як потенційному покупцю належно ознайомитися з об`єктом продажу та прийняти рішення про його придбання. В той час торги призначені на 21.08.2023. Тобто рішення про придбання об`єкту продажу йому необхідно прийняти до 21.08.2023. Якщо він цього не зробить, то аукціон відбудеться без нього і він втратить можливість придбати майно. Якщо ж він придбає майно, то воно може виявитися не таким, як він собі його уявляє, але повернення назад своїх коштів буде майже неможливим. В даному випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони третій особі проведення аукціону з примусової реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 58,9 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення особи, яка подала заяву.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При оцінці зазначеної співмірності слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує лише тим, що інформація про лот № 532327, яка розміщена на офіційному сайті СЕТАМ, та діяльність відповідачів не дають йому можливості як потенційному покупцю належно ознайомитися з об`єктом продажу та прийняти рішення про його придбання. На його думку, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони третій особі проведення аукціону з примусової реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 58,9 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Суддя вважає, що в задоволенні вимог заяви слід відмовити, оскільки відсутні підстави для такого забезпечення позову.

Застосовані заходи забезпечення позову не повинні перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах закону порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності.

Суд у разі ухвалення рішення, яке обмежує процесуальні права учасника справи (вирішуючи питання про забезпечення), має врахувати, що таке обмеження повинно бути дійсно необхідним та ефективним для забезпечення виконання рішення в майбутньому, з одного боку, але не повинно тягнути за собою невиправданих обтяжень для осіб, процесуальні права яких обмежуються, з іншого боку.

Оцінюючи ризики можливого невиконання чи утруднення виконання рішення, співмірність вказаного заходу забезпечення позову з предметом позову, а також ймовірність порушення законних прав та інтересів заявника у справі в разі невжиття забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не містить доводів стосовно того, як саме невжиття вказаного вище заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про визнання електронних торгів такими, що відбуваються з порушенням норм чинного законодавства, а також заявником не надано достатніх доказів, які б свідчили про очевидний та об`єктивний характер порушення його прав чи інтересів у справі в разі незабезпечення позову шляхом зупинення Держаному підприємству «СЕТАМ» проведення торгів по реалізації лота № 532327 з примусової реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 58,9 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду даної справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві та заяві про забезпечення позову посилається на те, що він можливо є майбутнім покупцем квартири АДРЕСА_2 . Також сам позивач зазначає, що ймовірно він не буде учасником електронних торгів, які проведе Державне підприємство «СЕТАМ» 21.08.2023.

Водночас забезпечення позову шляхом зупинення проведення електронних торгів порушить права інших осіб.

Крім того, суддя враховує, що Державне підприємство «СЕТАМ» сприяє реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів або посадових осіб. Таким чином, суддя доходить висновку, що 21.08.2023 мають відбутися електронні торги арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

При цьому недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З огляду на вище викладене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11, 149-153, 259, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.І. Єщенко