Справа № 681/621/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Л.А.,

представника позивача адвоката Кушнірука В.М.,

відповідача ОСОБА_1 , її представника адвоката Люблінського О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та господарськими спорудами,

в с т а н о в и в:

В липні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила в судовому порядку винести рішення яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні нею жилим приміщенням та господарськими спорудами шляхом заборони відповідачу розводити та утримувати сільськогосподарську живність ближче 15 метрів від належної їй частини будинку з наданням вільного доступу до її господарських споруд, а також стягнути з відповідача 20000 моральної шкоди та судові витрати.

Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач являються співвласниками житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , у частках відповідно 47/100 та 53/100. ОСОБА_1 чинить перешкоди для позивача у користуванні жилим будинком та господарськими спорудами. Незважаючи на рішення суду про заборону утримання сільськогосподарських тварин та птиці не ближче ніж за 15 метрів від будинку, умисно продовжує утримувати птицю в хліві, який розташований в 3 метрах від входу та вікон до частини будинку ОСОБА_2 . Крім того, відповідач позбавила її можливості користуватися її господарськими спорудами, закривши їх на свій замок. Через постійний сморід, який йде з хліва, вона не має змоги відкрити вікно та двері свого будинку щоб впустити свіжого повітря з метою провітрити приміщення. Через це у будинку з`явились на стінах грибок та цвіль, а також почали гнити дошки підлоги.

В судовому засіданні представник позивача заявлені в позові вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник позов не визнали, пояснювали, що дійсно було рішення суду яким було зобов`язано покійного чоловіка відповідача утримувати свійських тварин не ближче ніж 15 метрів від будинку. На підставі такого рішення суду було заведено виконавче провадження у Полонському ВДВС, яке було закрито у зв`язку з виконанням рішення суду. Сама позивач у своєму позові вказує, що худоби немає, а є лише кури. В листопаді 2022 року було обстеження де було виявлено лише дві курки. Позивачем не надано жодних доказів про те, що відповідач позбивала замки і повісила свої. Крім того, в свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що ОСОБА_2 належить 47/100 частин житлового будинку із цегли, до яких входять: житлові кімнати площами 13,1 кв.м і 8,3 кв.м, кухня 9,8 кв.м, коридор 4,5 кв.м, коридор 9,6 кв.м та частина хліва, де знаходиться літня кухня «Б», які розташовані по АДРЕСА_2 . А господарські будівлі не мають узаконеного права власності, це самочинне будівництво. Корова в даний час знаходиться в подружжя ОСОБА_3 , а 2 курки, які знаходяться в приміщенні літньої кухні, забігають у хлів та несуть там яйця, де раніше відповідач тримала худобу. Ці всі сараї належать для ОСОБА_1 і вона ними користується.

У своєму відзиві на позов відповідач вказує, що позов є безпідставним та просить у задоволенні такого відмовити.

В судовому засіданні було допитано свідків, які давали наступні пояснення:

- свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_2 є її рідною тіткою по лінії матері. Там є прибудови, які будував рідний брат ОСОБА_2 ОСОБА_5 . ОСОБА_6 користувався він, потім переписав на сина ОСОБА_2 , який ними потім користувався, а тепер користується ОСОБА_2 ОСОБА_1 їх позакривала та поставила свої замки. ОСОБА_1 утримує у хліві кури, цей хлів належить їй, але подвір`я на якому знаходиться хлів, належить ОСОБА_2 ;

- свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 є її рідною тіткою по лінії батька. Хлівами користувалася ОСОБА_2 після смерті сина, а до того користувався син ОСОБА_2 . ОСОБА_1 заважає для неї користуватися сараями, позбивала замки і повішала свої. З домашніх тварин ОСОБА_1 утримує курей;

- свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 приходиться для неї далекою родичкою і вона часто її відвідує. Її чоловік допомагав будувати сараї для рідного брата ОСОБА_2 . Після його смерті тими сараями почала користуватися ОСОБА_2 . Вона там тримала вуголь, брекет. Потім ОСОБА_1 позаймала все і тримає зараз у хліві кури;

- свідок ОСОБА_9 показала, що являється сусідкою сторін. В 2020 році до них додому прийшла ОСОБА_1 і попросила дозволу тримати в їхньому сараї своїх корів. З того часу корови ОСОБА_1 знаходяться в їхньому хліві. Біля будинку сторін є хліви, літня кухня і ін. Після того, як вони розділилися ОСОБА_1 почали будувати веранду і ще якісь хліви. Син ОСОБА_2 нічого не будував;

- свідок ОСОБА_10 показав, що є сусідом сторін. Три роки тому ОСОБА_1 привела корів до них у хлів. Пояснила, що ОСОБА_2 звернулася до суду і їй заборонили тримати худобу. Хату і хліви вони поділили між собою. До того як туди прийшла проживати ОСОБА_2 , вони жили дружно. Після того між ними почалися сварки. ОСОБА_1 тримає декілька курок.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються співвласниками домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , у частках відповідно 477/1000 та 523/1000, що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-10).

До частки ОСОБА_2 входить: житлові кімнати площами 13,1 кв.м і 8,3 кв.м, кухня 9,8 кв.м., коридор 4,5 кв.м., коридор 9,6 кв.м. та частина хліва, де знаходиться літня кухня «Б», що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7).

Відповідно до даних мирової угоди від 05.02.1997, яка затверджена ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 05.02.1997 ОСОБА_11 крім іншої частини будинку виділено частину хліва (а.с.44-45).

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 19.02.2020 ОСОБА_11 (покійного чоловіка відповідача ОСОБА_1 ) зобов`язано утримувати в місці свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , худобу, свійські тварини та птицю з урахуванням вимог пунктів 3.24, 3.25а, (таблиця 3.2*) Державних будівельних норм (ДБН-360-92), а саме, не менше ніж 15 м від частини будинку, належного ОСОБА_2 , котрий знаходиться в АДРЕСА_2 . Вирішено питання про судові витрати. (а.с.26-27).

При примусовому виконанні цього рішення було порушене виконавче провадження №61971064, яке було закінчене 30.06.2020 у зв`язку з виконанням рішення суду (а.с.69 справа №681/1616/19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер (свідоцтво про смерсь а.с.47).

Працівниками виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ 31.10.2022 було проведено обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_2 . Під час обстеження встановлено, що справа від входу до земельної ділянки, на якій розташовача частина житлового будинку ОСОБА_2 знаходяться частини хліва ОСОБА_1 в якій на момент огляду знаходилися на сідалі 2 курки та рекомендовано ОСОБА_1 до 01.11.2022 перевести своїх курей до приміщення, яке має знаходитись не менше 15 метрів від частини будинку ОСОБА_2 (а.с. 58).

Вирішуючи питання законності позовних вимог, суд виходить із такого.

Кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст.50 Конституції України).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Норми розміщення господарських будівель біля житлового будинку визначаються в Державних будівельних нормах "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" 360-92, затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44.

За положеннями пунктів 3.24, 3.25а, 3.35 вказаних Правил в селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, у сільських населених пунктах господарські будівлі і споруди, сараї для утримання худоби, інших тварин і птиці слід розміщувати на відстані від житлових будинків та суміжної межі земельної ділянки на відстані не менше ніж 15 м.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 у безпосередній близькості до житлового будинку ОСОБА_2 у належному для неї сараї утримує 2 курки, чим порушила норми Державних будівельних нормах "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" 360-92, затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44, а тому слід зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 своєю власністю шляхом дотримання ОСОБА_1 санітарних і будівельних норм, визначених Державними будівельними нормами № 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Що до вимог позивача про стягнення моральної шкоди у зв`язку з умисним невиконанням рішення суду, то слід зазначити, що судом під час розгляду справи встановлено, що Нагребецькі виконали рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 19.02.2020 про що свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а також показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_1 своїх корів перевела до них в сарай у 2020 році. Крім того, сама позивач у своєму позові вказує, що ОСОБА_1 тримає лише курей, це також підтвердили усі допитані в судовому засіданні сідки. Тобто умисного невиконання рішення суду судом не становлено.

Також судом не встановлено того, що псування будинку у вигляді грибка та плісняви на стінах та гнилої підлоги пов`язане з триманням тварин з порушенням норм та правил їх утримання та перебуває з цим у причинно-наслідковому зв`язку. Крім того таке псування не підтверджене будь-якими доказами у справі.

Щодо твердження позивача про те, що ОСОБА_1 самовільно зайняла сараї, які належать для ОСОБА_2 , то слід зазначити наступне. Дійсно актом обстеження земельної ділянки від 31.10.2022 встановлено, що крім будинку та хліва з літньою кухнею, які зазначені в ухвалі суду, свідоцтві про право власності та відомостях з державних реєстрів, на земельній ділянці даного будинку знаходяться інші господарські будівлі та споруди, право власності на які надано комісії не було. Не здобуто таких і під час судового розгляду. Тому зробити висновок кому належать такі будівлі суд позбавлений можливості, оскільки вони належним чином не зареєстровані, а отже не можуть бути предметои судового розгляду.

Тому у цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Згідно ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропрційно до задоволених вимог.

Керуючись наведеним, ст.ст.81, 141, 259, 263-265, ч.6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 утримувати в місці свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , худобу, свійські тварини та птицю з урахуванням вимог пунктів 3.24, 3.25а, (таблиця 3.2*) Державних будівельних норм (ДБН-360-92), а саме, не менше ніж 15 м від частини будинку, належного ОСОБА_2 , котрий знаходиться в АДРЕСА_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме, 331,20 грн. за сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2023.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуюча Н.А.Горгулько