Справа № 366/2273/22
Провадження № 2/366/109/23
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

при секретарі Іванової Л.В.,

за участю учасників:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Іванків в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовною заявою, якій просить:

визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що позивач має у приватній власності будинок АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку зареєстрована його сестра - ОСОБА_2 . Відповідач у вказаному будинку не проживає більше п`яти років без поважних причин, що підтверджується актом. Відповідач добровільно, без примусу виїхав в інше місце проживання, забрала свої речі. Відповідач не проживає у вказаному будинку, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не приймає.

Тому позивач вимушений звернутись до суду із позовною заявою, оскільки відповідач у справі створює перешкоди у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, оформленням субсидії, сплаті комунальних послуг.

Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 9 лютого 2023 року 13:00 год.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання судової повістки «особисто», причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно вимогстатті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позов до суду не надав. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 лютого 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Поліської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., убачається, що ОСОБА_1 купив житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Зареєстровано в реєстрі під №32.

Вказаний договір зареєстровано у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивач є єдиним власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Поліської селищної ради Київської області №182 від 18 жовтня 2022 року, убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб, встановлено, що у АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини першоїстатті 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30 червня 1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

У частині третійстатті 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Факт непроживання ОСОБА_2 у вказаному житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом про не проживання №109 від 18 липня 2022р. та № 184 від 18 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що в ОСОБА_1 у даному будинку проживає разом з дружиною ОСОБА_4 . Громадянка ОСОБА_2 зареєстрована, не проживає.

У статті 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Відповідно до частини першоїстатті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно з частиною другоюстатті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучі допитаними судом, кожен окремо пояснили суду, що вони знають, що відповідач ОСОБА_2 більше п`яти років не проживає в будинку АДРЕСА_1 . Її особистих речей в будинку не має.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 більше п`яти років, без поважних причин у вказаному житловому приміщенні не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, особисті речі за місцем реєстрації не зберігає.

На підставі викладеного,суд приходить до висновку,що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, будинку АДРЕСА_1 .

Судові витрати стягнути з відповідача.

На підставі статей391,405ЦК Українита керуючись статтями10,12,81,263,265,280-281 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 6 червня 2023 року.

Суддя: О.П. Гончарук