Справа №443/365/23
Провадження №2-о/443/30/23
РІШЕННЯ

іменем України

29 березня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

Представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів 25.04.1989 ім`я « ОСОБА_4 ».

Обґрунтування вимог.

В обґрунтування вимог заявниця, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входить житловий будинок в АДРЕСА_1 , належний померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.04.1989 Жидачівською районною радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №122 від 20.04.1989. Заявниця проживала разом із матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини в с. Вовчатичі Жидачівського району та займалася її похованням. На випадок смерті ОСОБА_3 залишила заповіт від 14.01.2004 в користь заявниці, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 1 та час смерті ОСОБА_3 не змінений і не скасований. Іншим спадкоємцем, за законом на час смерті ОСОБА_3 є її син і відповідно брат заявниці ОСОБА_2 , однак він спадщину не прийняв, у жоден із передбачених законом способів та на неї не претендує. Оскільки заявниця постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла. Згодом заявниця вирішила юридично оформити спадщину, а тому звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що стало приводом до заведення спадкової справи №563/2021 від 06.12.2021. Ознайомившись із документами поданими заявницею, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із розбіжностями в свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах на майно померлої, а саме ОСОБА_5 - ОСОБА_6 . За таких обставин заявниця вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці потрібно для того, щоб отримати змогу належним чином оформити спадщину після смерті матері.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 09.03.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 29.03.2023 /а.с.19-20/.

Розгляд справи по суті відбувся 29.03.2023 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Заявниця, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заявлені вимоги підтримує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій судове засідання просить проводити у його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення на користь заявниці. Підтверджує той факт, що між ним і ОСОБА_1 не має спору з приводу спадщини, що відкрилася після смерті матері.

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 виданого вдруге 16.03.1977, ОСОБА_7 , 02.10.1953 одружилася із ОСОБА_8 та після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 /а.с.6/.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого повторно 18.10.1957, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вовчатичі Ходорівського району Дрогобицької області, а її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 /а.с.7/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 09.10.1976, ОСОБА_9 09.10.1976 уклала шлюб із ОСОБА_10 та після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 /а.с.8/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 04.02.1976 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.9/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 23.11.2006 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Згідно довідки Вербицької сільської ради №1238 від 23.11.2006, ОСОБА_1 проживає в с. Вовчатичі Жидачівського району та займалася похованням своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.

Згідно заповіту від 14.01.2004, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербицької сільської ради Ханас М.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно ОСОБА_1 /а.с.12/.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1989, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить на праві особистої власності ОСОБА_4 /а.с.14/.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.12.2021 №437/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про смерть спадкодавця та в правовстановлюючих документах на майно померлої, а саме: « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_6 » /а.с.15/.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №96 від 22.02.2023, ОСОБА_3 , 1927 року народження та ОСОБА_4 , 1927 року народження, яка проживала в АДРЕСА_1 , одна і та сама особа /а.с. 16/.

Згідно довідки Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.03.2023 №83/02-14 єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що "Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок", видане 25.04.1989 виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради народних депутатів та відповідно до якого, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , видане на прізвище ОСОБА_4 , фактично належить ОСОБА_3 .

Встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; заявниця оформити право на спадкове майно не має можливості через розбіжності у свідоцтві про смерть матері та правовстановлюючих документах; заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268,293, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів 25.04.1989 на прізвище ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко