Справа № 466/6060/23
Провадження № 2/466/1711/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

08 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Просив розірвати шлюб між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10 жовтня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3131; визначити місце проживання сина сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 за місце її проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги мотивує наступним.

Шлюб між сторонами зареєстровано 10 жовтня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3131.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За доводами позивача останні роки між ними почали виникати конфлікти та непорозуміння, що призвело до того що вони понад дев`ять місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально.

За таких обставин позивач вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам.

Крім того, як зазначає позивач, між сторонами існує конфлікт щодо визначення місця проживання дітей. Відтак вважає, що буде відповідати найкращим інтересам дітей визначення місця проживання старшого сина ОСОБА_4 з батьком, а доньки - з матір`ю.

Зазначив, що у нього з дітьми дуже добрі і теплі відносини. Діти на даний час проживають з матір`ю, але син за віком старший, він постійно його супроводжує на тренування з плавання, карате, має придатні для виховання житлові умови, до кримінальної відповідальності не притягувався, психічно здоровий, має стабільний дохід та відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків.

Вважає, що з огляду на вік доньки, їй краще буде проживати з матір`ю. При цьому, він буде і надалі брати активну участь у її вихованні і жодним чином не перешкоджати відповідачу у зустрічах із сином.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року задоволено клопотання представника третьої особи про витребування доказів. Зобов`язано Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок щодо рекомендацій визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_2 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та місця проживання ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_3 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Карпова О. В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, 10.08.2023 на адресу суду подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позовну вимогу щодо розірвання шлюбу не заперечила, щодо вимоги про визначення місця проживання дитини категорично заперечила, просила відмовити у задоволенні такої.

У судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В. не з`явився, 04.08.2023 на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. При ухваленні рішення просив врахувати висновок Органу опіки та піклування від 28.07.2023 № 260001-вих.-93543.

Заслухавши доводи представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі докази у справі, суд приходить наступного висновку.

Даний позов виник із шлюбно-сімейних правовідносин щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 10 жовтня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 3131, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 14.06.2016 та серії НОМЕР_3 , відповідно, та копії котрих долучені до матеріалів справи.

Сторонами визнано і не спростовано, що вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, а тому слід шлюб розірвати.

Відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Нормою ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 , № 260001-вих.-93543 від 28.07.2023, котрий надійшов на адресу суду 01.08.2023, комісією з питань захисту прав дитини встановлено, що ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради підтримав мотиви, викладені у позовній заяві, додатково зазначив, що станом на зараз син ОСОБА_4 проживає разом з ним та він повністю ним опікується. Донька ОСОБА_5 проживає з матір`ю, котра більше часу перебуває на роботі, окрім цього періодично заступає на нічні зміни та не має можливості відводити та забирати ОСОБА_5 із садка. Здебільшого в садок доньку відводить батько або бабця. У зв`язку із позмінним графіком матері ОСОБА_3 важко здійснювати догляд за двома дітьми.

Зі змісту пояснень матері ОСОБА_3 встановлено, що вона наполягає на тому, щоб двоє дітей проживали разом з нею і не вбачає перешкод у тому, що дитину у садок відводить та забирає батько або бабця.

Проте із твердженнями відповідача комісія не погодилась, та наголосила на тому, що дії відповідача можуть призвести до втрати психоемоційного зв`язку між батьком та дітьми, що в свою чергу не буде відповідати інтересам дитини.

З метою захисту прав та інтересів малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судовим розглядом встановлено, що малолітній син сторін проживає з батьком за його зареєстрованим місцем проживання, а малолітня донька сторін проживає разом з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_3 у заяві, котру подала на адресу суду позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини категорично заперечила.

З огляду на викладене, враховуючи висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, з метою захисту якнайкращих інтересів дітей, суд приходить висновку, що слід визначити місце проживання сина сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити з матір`ю ОСОБА_3 за місце її проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 10 жовтня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3131.

Визначити місце проживання сина сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 за місце її проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , суму сплаченого судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , суму сплаченого судового збору за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресобю: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2023 року.

Суддя П. Т. Едер