Справа № 338/158/19
Провадження № 22-ц/4808/705/23
Головуючий у 1 інстанції Куценко О.О.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
У Х В А Л А

13 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії судді:

доповідача: Фединяка В. Д.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду від 27 квітня 2023 року у справі за заявою в. о. начальника Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвського Віталія Вікторовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Богородчанського районного суду від 27 квітня 2023 року подання в. о. начальника Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаєвського Віталія Вікторовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 задоволено. Здійснено примусовий привід боржника ОСОБА_1 до Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за адресою: селище Богородчани вул. Шевченка,69 на 10 годину 00 хвилин 02 травня 2023 року. Виконання даної ухвали доручено працівникам поліції Відділення поліції N 2 Богородчанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення.

До апеляційної скарги представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою, посилаючись на незадовільний майновий стан. Вказує, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5% річного доходу апелянта, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху і надано строк для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Установлено, що про вказану ухвалу ОСОБА_1 повідомлений, оскільки 05 травня 2023 року апелянту ухвала направлялась на електронну адресу та на виконання даної ухвали апелянтом повторно подані заяви про звільнення від сплати судового збору від 08 травня 2023 року та 26 травня 2023 року.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд повинен врахувати особу заявника, характер спору, питання, яке вирішується в суді, а також забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору, та інтересами заявника на судовий захист.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та за наявності клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вищевикладеному, повторно посилаючись на незадовільний майновий стан, як на підставу звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не подано будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, заявником надано не було (про те, який реальний дохід він отримує, наявність заробітної плати, стипендії, пенсії, виплат, прибутку тощо, яке рухоме та нерухоме майно перебуває у його власності та інше).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотаннь ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, станом на 13 червня 2023 року вимоги ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05 травня 2023 року не виконано та не сплачено судовий збір.

Згідно положень ч. 3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України у разі невиконання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ухвали суду в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя (case of KREUZ v. POLAND), оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.

Це пов`язано з тим, що, на думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є таким обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів (case of «Shishkov v. Russia»).

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути апелянту, оскільки зазначена скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Роз`яснити, що згідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.185, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотаннь ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду від 27 квітня 2023 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта