печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М. перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті.

Вважаю, що вищевказану заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявників і заінтересованих осіб.

Так, відповідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, в порушення вищевказаних норм закону, заявник не визначила та не зазначила відомостей щодо заінтересованої особи.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити: виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до чинного законодавства України заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, заявником не надано суду документи, що підтверджують спорідненість заявника та особи відносно якої ОСОБА_1 просить встановити факт смерті.

До того ж, зі змісту заяви вбачається, що зміст заяви складають вимоги, які ніяким чином не аргументовані, обставини в обґрунтування позовних вимог викладено не чітко, доказів в обґрунтування обставин не зазначено, як і не наведено підстав, з якими законодавець пов`язує можливість звільнення особи від доказування, а відтак вказані недоліки необхідно усунути.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Так, в порушення ч. 2 ст. 318 ЦПК України, ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаною заявою, не додала доказів відмови уповноваженого органу у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують звернення до відділу реєстрації актів цивільного стану, для отримання держаної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до змісту заяви, заявник на вимогу п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказує про наявність у останньої оригіналів документів, копії яких було додано до заяви.

Проте, положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Документи підлягають засвідченню згідно з Національним стандартом України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07 квітня 2003 року «ДСТУ 4163-2003», за яким відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 [підпису].

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Разом з тим додатки до заяви - копії документів не містять підпису із зазначенням дати засвідчення заявника.

Крім того, в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містить підтвердження заявника про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До того ж згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, заявник в прохальній частині заяви просить суд звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, як вбачається зі змісту вищевказаної норми, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

При цьому, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України подана у зв`язку з необхідністю отримання свідоцтва про смерть, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19).

Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року складає 2 684 грн.

На підставі зазначеного, судовий збір за подання заяви у цій справі підлягає сплаті у розмірі 536,80 грн. (2 684 х 0,2 = 536,80).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн. або надати документи, які підтверджують звільнення заявника від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 1, ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, заявником не виконано вказану вимогу, не долучено до заяви примірник для заінтересованої особи зі всіма додатками, що додано до примірника заяви до суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно усунути вказані недоліки.

На виконання ухвали про залишення заяви без руху необхідно надати заяву в новій редакції з усуненням виявлених недоліків, відповідно для суду та учасників у справі, сплатити судовий збір, відповідно до змісту позовних вимог та ЗУ «Про судовий збір» та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху, та надати заявнику строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколов