ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 червня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/711/23

Головуючий у першій інстанції Іанюк Т.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/883/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2023 року (проголошено о 10:45) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 28.04.2023 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 28.04.2023 скасувати та поновити розгляд цивільної справи № 734/711/23 за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначає, що під час розгляду клопотання відповідача було встановлено, що вона має строковий контракт, термін якого закінчується орієнтовно в 2025 році, виходячи із цього розгляд справи має поновитися орієнтовно в 2025 році, при умові, що відповідач не підпише новий строковий контракт.

Наголошує, що сторони з 2021 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, він категоричний в своєму рішенні розірвати шлюб з відповідачкою.

Уважає, що відповідачка умисно затягує розгляд справи з невідомих причин, а норму ст. 253 ЦПК України використовує, як один із механізмів такого затягування.

Посилається на ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 121 ЦПК України, які гарантують розумні строки розгляду справи судом.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачкою, що був зареєстрований у Виконкомі Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01, свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від 18.01.1997.

17.04.2023 ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням, в якому посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, просить зупинити провадження у справі, у зв`язку із тим, що вона є військовослужбовцем ЗСУ та знаходиться у бойовому розпорядженні військової частини НОМЕР_2 , тому не має можливості бути присутньою на засіданнях суду (а.с. 24).

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 28.04.2023 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції послався на п.2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, зазначивши, що дана норма є імперативною і не містить жодних виключень. Зазначив, що для зупинення провадження у даному випадку достатньо лише перебування позивача у складі ЗСУ.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 2 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено відповідними Указами Президента України і який діє до цього часу.

ОСОБА_2 , яка є відповідачем у даній справі, згідно наявної у справі довідки Військової частини НОМЕР_2 № 689 від 13.04.2023 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 25).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у суду обов`язку зупинити провадження у справі до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на розгляд справи упродовж розумного строку, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п.47 рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).

Тобто, принцип правової визначеності передбачає зрозумілість, прогнозованість та усталений порядок застосування процесуальних норм.

В даному випадку норми процесуального права, зокрема п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, які покладають на суд безумовний обов`язок зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан, є чіткими та прогнозованими в частині того, що вони встановлюють неможливість вирішення спору у відношенні сторони, яка перебуває у складі ЗСУ під час воєнного стану, а тому позивач не вправі мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи за такої обставини.

Розгляд справи у відношенні сторони, яка перебуває у складі ЗСУ в період воєнного стану з порушенням приписів процесуального закону та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси такої сторони і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Апеляційний суд звертає увагу, що ст. 6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання щодо його перебування у складі ЗСУ.

За таких обставин постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідачки у складі ЗСУ, грунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що контракт ОСОБА_2 закінчується у 2025 році, таким чином виходячи із цього розгляд справи має поновитися орієнтовно в 2025 році не заслуговують на увагу, оскільки провадження у справі зупинено не до моменту закінчення контракту відповідачки, а до припинення її перебування у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка умисно затягує розгляд справи, а норму ст. 253 ЦПК України використовує, як один із механізмів такого затягування, суд уважає необґрунтованими, адже у вказаній нормі міститься пряма вказівка про безумовний обов`язок суду зупинити провадження.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що сторони з 2021 року не проживають разом і не ведуть спільного господарства, позивач категоричний в своєму рішенні розірвати шлюб з відповідачкою, то вони не впливають на законність зупинення провадження у справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко