ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4137/23 Справа № 194/700/22 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 194/700/22

Номер провадження 22-ц/803/4137/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Максюти Ж.І., Новікової Г.В.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним АТ «Акцент-Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року головуючого судді Корягіна В.О зі складанням повного тексту судового рішення 13 лютого 2023 року по цивільній справі про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, та про стягнення збитків, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк»),мотивуючи вимоги тим,що 04 січня 2021 року між ним та АТ «Акцент-Банк» було підписано заяву № APPL19454 про надання послуги з фінансового лізингу, згідно якої він надав свою згоду на отримання послуги фінансового лізингу у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що розміщений на офіційному веб-сайті лізингодавця. На підставі акту приймання-передачі йому передано автомобіль CHEVROLET LACETI червоного кольору, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

04 січня 2021 року позивачем на користь відповідача було сплачено 50 000 грн. Також, в подальшому позивачем сплачено: в січні 2021 року 4 175 грн, в лютому 2021 року 4 175 грн, в березні 2021 року 4 175 грн, в травні 2021 року 4 175 грн, в червні 2021 року 4 175 грн, в липні 2021 року 4 175 грн, а всього на користь АТ «Акцент-Банк» було сплачено загальну суму 75 050 грн.

30 серпня 2021 року АТ «Акцент-Банк» повідомив його про подію «Дефолт» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу № APPL19454 у разі не усунення події «Дефолт», та про сплату 42 400,02 грн.

Того ж дня, 30 серпня 2021 року, представники відповідача забрали автомобіль на евакуаторі, про що склали акт приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» № . Відповідач відмовляється повернути йому сплачені ним грошові кошти. Зазначав, що договір фінансового лізингу № APPL19454 від 04 січня 2021 року є нікчемним, оскільки не посвідчений нотаріально. Крім того, договір фінансового лізингу № APPL19454 від 04 січня 2021 року підписаний позивачем власноруч, а зі сторони банку його представником головою Правління АТ «Акцент-Банк» Кандауровим Ю.В власноруч угода не підписана, а відбиток печатки відтворено механічним способом факсимільне відтворення підпису. Він не надавав згоди банку на факсимільне відтворення підпису з боку банку.

Просив встановити нікчемність заяви № APPL19454 від 04 січня 2021 року про надання послуги з фінансового лізингу, що укладена між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 та похідним від неї договору фінансового лізингу APPL19454 від 04 січня 2021 року; стягнути з АТ «Акцент-Банк» 75 050 грн сплачених позивачем на виконання заяви № APPL19454 від 04 січня 2021 року, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

У вересні 2022 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення збитків, мотивуючи вимоги тим, що 04 січня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» було підписано заяву № APPL19454 про надання послуги з фінансового лізингу, та на підставі акту приймання-передачі ОСОБА_1 передано автомобіль CHEVROLET LACETI червоного кольору, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 162 000 грн. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 05 січня 2021 року належить на праві власності АТ «Акцент-Банк». Оскільки сторонами договору не додержано вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору, то цей договір є нікчемним. На виконання договору фінансового лізингу ОСОБА_1 сплатив на користь АТ «Акцент-Банк» грошові кошти у сумі 75 050 грн. Відповідно до звіту з оцінки майна автомобіля CHEVROLET LACETI червоного кольору, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , станом на дату вилучення вище зазначеного автомобіля у ОСОБА_1 , а саме, на 01 вересня 2021 року, вартість автомобіля становила 110 800 грн.

Отже, за вісім місяців експлуатації автомобіля лізингоодержувачем вартість автомобіля значно зменшилась, внаслідок чого лізингодавцю спричинено збитки на суму 51 200 грн (162 000 грн 110 800 грн). З урахуванням спричинених АТ «Акцент-Банк» збитків вважають за можливе зарахувати однорідні вимоги та стягнути з АТ «Акцент-Банк» лише 23850 грн (75050 грн 51200 грн).

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» збитки в розмірі 51 200 грн, шляхом зарахування зустрічних однорідних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк» за договором фінансового лізингу APPL19454 від 04 січня 2021 року;стягнути судові витрати.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені на виконання заяви № APPL19454 від 04 січня 2021 року у розмірі 75 050 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк», від імені та в інтересах якого діє адвокат Прохода Р.С., зазначає щодо встановлення судом нікчемності договору фінансового лізингу апелянт у цій частині рішення суду не оскаржує та просить рішення в частині розміру грошових коштів стягнутих з АТ «Акцент-Банк» змінити, зменшивши суму стягнення з 75 050 грн до 23 850 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначено, що судом першої інстанції не звернуто уваги на те, що внаслідок експлуатації лізингоодержувачем автомобіля, його вартість значно зменшилась, чим спричинено лізингодавцю збитки, судом порушено ст. 216 ЦК України та не застосовано ст. 601 ЦК України. Крім того, судом не прийнято до уваги звіт з оцінки майна, виконаний на замовлення АТ «Акцент-Банк» оцінювачем ОСОБА_2 , який має необхідну кваліфікацію, зокрема, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів та кваліфікаційні свідоцтва оцінювача, що було додані до звіту оцінки. Звіт з оцінки є письмовим доказом, який підтверджує заявлені вимоги АТ «Акцент-Банк» ,спричинені збитки, тобто є належними доказом та повинен був прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник АТ «Акцент-Банк» адвокат Прохода Р.С. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник ОСОБА_1 адвокат Голіцин О.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 січня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» було підписано заяву № APPL19454 про надання послуги з фінансового лізингу, згідно якої ОСОБА_1 надав свою згоду на отримання послуги фінансового лізингу у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що розміщений на офіційному веб-сайті лізингодавця. Предмет лізингу та його вартість: автомобіль згідно специфікації, викладеної в додатку 1. Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання додатку 2 (графік лізингових платежів). Після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 50 000 грн. Щомісяця лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 3500 грн та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконанням договору та які виникли протягом місяця.

Відповідно до додатку 1 до договору фінансового лізингу № APPL19454 від 04 січня 2021 року, між ОСОБА_1 та головою правління АТ «Акцент-Банк» Кандауровим Ю.В. 06 січня 2021 року було підписано «Спеціфікацію та акт приймання-передачі», відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв автомобіль CHEVROLET LACETI червоного кольору, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 162 000 грн.

В додатку 2 до договору фінансового лізингу № APPL19454 від 04 січня 2021 року, підписаного ОСОБА_1 та головою правління АТ «Акцент-Банк» Кандауровим Ю.В., визначено дату погашення за договором фінансового лізингу, розмір відсотків, комісію, платіж за страхування предмету лізингу та щомісячний загальний лізинговий платіж.

Відповідно до платіжного доручення від 04 січня 2021 року ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» було сплачено 50 000 грн за погашення кредиту.

Також, в подальшому ОСОБА_1 сплачував щомісячний загальний лізинговий платіж: 19 січня 2021 року в розмірі 4 175 грн, 22 лютого 2021 року в розмірі 4 175 грн, 23 березня 2021 року в розмірі 4 175 грн, 24 травня 2021 року в розмірі 4 175 грн, 30 червня 2021 року в розмірі 4 175 грн, 22 липня 2021 року в розмірі 4175 грн.

Отже, ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» за договором фінансового лізингу № APPL19454 від 04 січня 2021 року було сплачено загальну суму 75 050 грн.

30 серпня 2021 року АТ «Акцент-Банк» повідомив ОСОБА_1 про подію «Дефолт» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу № APPL19454 у разі не усунення події «Дефолт», та про сплату заборгованості у розмірі 129 969,61 грн, в тому числі прострочена заборгованість 17 350,02 грн, період прострочення заборгованості складає 60 днів.

Відповідно до акту приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» № 100006761 від 30 серпня 2021 року, підписаного між ОСОБА_1 та представником АТ «Акцент-Банк» Луговим Д.В., представники АТ «Акцент-Банк» прийняли автомобіль CHEVROLET LACETI червоного кольору, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля CHEVROLET LACETI червоного кольору, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 є АТ «А-Банк».

Відповідно до звіту з оцінки майна від 01 вересня 2021 року, складеного оцінювачем ОСОБА_2 та затвердженого директором ТОВ «Геоспектр-7», ринкова вартість автомобіля CHEVROLET LACETI 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 01 вересня 2021 року складає 110 800 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того,що оскільки при укладенні договору фінансового лізингу № APPL19454 від 04 січня 2021 року допущено порушення статті 799 ЦК України щодо обов`язкового нотаріального посвідчення, такий договір є недійсним за законом, а тому він не підлягає визнанню його нікчемним. Застосувавши наслідки недійсності нікчемного правочину ,суд першої інстанції стягнув з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені на виконання заяви № APPL19454 від 04 січня 2021 року у розмірі 75 050 грн.

Відмовляючи у задоволенні зустрічної позовної заяви «АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, суд виходив з того,що при застосуванні реституції за недійсним договором лізингу, лізингодавець зобов`язаний повернути лізингоодержувачу сплачені ним платежі на виконання умов договору, а лізингоодержувач, у свою чергу, зобов`язаний повернути лізингодавцю передане за договором майно, а саме об`єкт лізингу, яким він користувався.

Оцінюючи звіт з оцінки майна від 01 вересня 2021 року, складений оцінювачем ОСОБА_2 та затверджений директором ТОВ «Геоспектр-7», про ринкову вартість транспортного засобу автомобіля CHEVROLET LACETI 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у контексті вимог щодо здійснення зустрічного зарахування суми збитків у зв`язку зі зменшенням вартості предмета лізингу, суд дійшов до висновку, що перед оцінщиком не ставилось питання визначення суми збитків у зв`язку зі зменшенням вартості предмета лізингу, а зазначена мета оцінки: визначення ринкової вартості для суду.

Оскільки предметом зустрічного позову визначено проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з відповідачем за зустрічним позовом у зв`язку із оплатою за фактичний час користування об`єктом лізингу з моменту укладення спірного договору до моменту повернення транспортного засобу, а також через спричинення позивачу за зустрічним позовом збитків, суд визнав звіт з оцінки майна від 01 вересня 2021 року неналежним доказом.

Крім того,оскільки позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення збитків положеннями ч. 2 ст. 216 ЦК України, суд врахував, що цією нормою передбачено відшкодування збитків винною стороною. Однак, будь-яких доказів вини у заподіянні будь-яких збитків позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, судом враховано, що такий спосіб застосування наслідків недійсності правочину як обчислення позивачем за зустрічним позовом різниці вартості автомобіля на час передачі його ОСОБА_3 , та станом на час отримання автомобіля від відповідача застосуванню не підлягає, оскільки в порядку застосування реституції відповідач за зустрічним позовом несе обов`язок повернення майна, яке він отримав за нікчемним договором. Вина лізингоодержувача, який приєднався до публічного договору, запропонованого лізингодавцем, у заподіянні шкоди при експлуатації автомобіля не доведена.

Оскільки законом визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, погодження сторонами плати за користування автомобілем у додатку до нікчемного договору, не може бути підставою для виключення плати, передбаченої цим договором, за користування наймачем майном з суми коштів, сплачених за цим договором. При цьому, у зустрічній позовній заяві АТ «Акцент-Банк» не зазначалось та суду не надавались докази щодо отримання або можливості отримання відповідачем за зустрічним позовом доходів від автомобіля CHEVROLET LACETI 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також, не надано доказів погіршення цього автомобіля.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Правовідносини, які виникають у зв`язку із договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, а також Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У частині першій статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення ст. 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 та від 18 січня 2017 року у справі № 363/3673/14-ц, які відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, мають враховуватися судами при застосуванні таких самих норм права.

З огляду на зазначене, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків за нікчемним договором фінансового лізингу у зв`язку із недотриманням сторонами вимог чинного законодавства України щодо його нотаріального посвідчення.

Цей висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16 та від 22 листопада 2017 року у справі № 6-428цс17.

Ураховуючи наявність між сторонами спору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про встановлення нікчемності правочину та правильно відмовив АТ «Акцент-Банк» у задоволенні зустрічних вимог .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до власного трактування норм матеріального права . Порушення судом норм процесуального права судом апеляційного інстанції не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення , вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для зміни рішення не має.

Апеляційний суд , розглянувши справу дійшов до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Новий розподіл судових витрат та розподіл витрат,понесених АТ «Акцент-Банк» ,у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції , з урахуванням вимог частин першої і другої статті 141 ЦПК України , не проводиться.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 01 червня 2023 року .

Судді: