Справа № 450/2296/23 Провадження № 2/450/1088/23
25 вересня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Расяк С.М.
з участю представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,
Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а згодом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 сина останнього ОСОБА_4 .
Мотивував позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Брат позивача ОСОБА_3 проживав в тому ж будинку, що і ОСОБА_2 , проте в іншій квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем всього спадкового майна згідно закону був його син ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, однак не оформив, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, а єдиним спадкоємцем всього спадкового майна є його тітка позивач ОСОБА_2 . У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і зазначила, що фактично прийняла таку. Однак свідоцтво про спадщину на квартиру АДРЕСА_4 їй не видавалось, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою судді від 18 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній.
25 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява, якою усунено недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою від 05 липня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання 25 вересня 2023 року з`явився представник позивача ОСОБА_1 , надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Вказав, що належні померлим та позивачці квартири знаходяться у двохквартирному житловому будинку.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за відсутності представника або про відкладення судового розгляду не подав.
Зі згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 грудня 1996 року, виданого виконкомом Пасіки-Зубрицької сільської ради народних депутатів, на підставі розпорядження виконкому Пасіки-Зубрицької сільської Ради народних депутатів від 16 грудня 1996 року за № 81, квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_3 .
Рішенням виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №69 від 08 грудня 2009 року присвоєно окремий номер 20 «А» квартирі АДРЕСА_1 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 07 жовтня 2019 року Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Єдиним спадкоємцем за законом всього спадкового майна, що належало на день смерті ОСОБА_3 , був його син ОСОБА_4 , який спадщину після смерті батька прийняв, але не оформив, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ., що стверджується листом № 40/02-14 від 22 березня 2023 року приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Слиш Л.Т.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20 травня 2022 року Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Родинні відносини (споріднення) у теорії права - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Проте, позивачем та її представником не надано суду доказів родинних відносин з померлими, як і не заявлялось клопотання про витребування належним чином засвідчених копій спадкових справ, які з власної ініціативи суд не в праві витребовувати.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено поняття «зміни статусу квартири на статус будинку».

Питання поділу об`єктів нерухомого майна, що розташовані на земельних ділянках, на самостійні об`єкти нерухомого майна, визначаються положеннями Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. № 55, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 р. за № 774/14041, яка застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.6 вказаної Інструкції, наведено дані, які повинен містити висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №127 від 24 травня 2001 року, технічна інвентаризація проводиться у таких випадках: перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію.

Зі змісту п. 1.4 вказаної Інструкції, на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти, які скріплюються підписом керівника та печаткою суб`єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

Як вбачається з виготовленого позивачкою технічного паспорта від 01 лютого 2023 року на об`єкт нерухомого майна, ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" облікує будинок садибного типу за АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №69 від 08 грудня 2009 року присвоєно окремий номер 20 «А» квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, у якому зі слів представника розташовані як квартира позивача, так і квартира померлих осіб, не відповідають обставинам справи і спростовуються рішенням виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №69 від 08 грудня 2009 року.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа не може звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно з огляду на відсутність спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що у таких відсутні докази відмови нотаріуса про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач та її представник мотивували позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223, 1261, 1263, 1268 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2023 року.

Суддя Мусієвський В.Є.