Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 2-2331/10
номер провадження 2-п/695/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Коршуна Є.А.,

представника відповідача адвоката Соколова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Соколова Вячеслава Вікторовича про перегляд заочного рішення у справі №2-2331/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Соколов В.В. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про перегляд заочного рішення у справі №2-2331/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву мотивує тим, що про наявність заочного рішення від 04.11.2010 та про відсутність матеріалів справи у зв`язку із з закінченням терміну зберігання дізнався 02.06.2021, звернувшись з відповідним клопотанням до суду. Наскільки пам`ятає відповідач, між сторонами у травні 2008 року дійсно був укладений кредитний договір, метою якого було придбання житла, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Даний кредит було повністю закрито у 2012 році шляхом продажу квартири і повним погашенням залишку заборгованості. Текст кредитного договору у відповідача не зберігся, однак є копія договору іпотеки № 010/2061/2009 від 07.05.2008, де предметом іпотеки була вказана вище квартира. Станом на момент ухвалення заочного рішення, відповідач проживав у м. Києві, де працював з метою погашення кредиту, і частково погашав борг. Тому він не міг фізично отримувати кореспонденцію за місцем реєстрації і, водночас, заявлена у позові сума не відповідала дійсності. Позивач практично не врахував часткову сплату боргу на момент його ухвалення. Залишок боргу було закрито продажем квартири 16.10.2012 сумою в еквіваленті 157462,20 грн. (32040,20 доларів США). Згідно п. 1.1 Договору іпотеки борг відповідача перед позивачем будується на Генеральній кредитній угоді № 010/2061/2/009 від 07.05.2008., сума кредитів 29300 доларів США під 12,5 % річних та 2930 доларів США під 0,% річних. Тобто, позивач звертався до суду з кредитним договором, який не має відношення до відповідача, одночасно маючи правовстановлюючі документи на іпотечну квартру та повне право на розпорядження предметом іпотеки і на звернення стягнення на нього, що і відбулося 16.10.2012.

На підставі викладеного просить скасувати заочне рішення від 04.11.2010, ухваленого у справі №2-2331/2010/2306 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2021 поновлено представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Соколову В.В. строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2010 у справі № 2-2331/2010/2306 за позовною заявою ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Прийнято заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Соколова В.В. про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2010 у справі № 2-2331/2010/2306 за позовною заявою ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.09.2021 зупинено провадження у цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Соколова Вячеслава Вікторовича про перегляд заочного рішення та його скасування у справі №2-2331/2010/2306 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі про відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі № 2-2331/2010/2306 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2023 поновлено провадження у справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Соколова В.В. про перегляд заочного рішення та його скасування у справі №2-2331/2010/2306 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2023 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» до участі у справі як правонаступника позивача ПАТ «Ерсте Банк».

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Соколов В.В. заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив задовольнити з урахуванням письмових пояснень від 22.02.2023, які приєднані до матеріалів справи.

Представник ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ», будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали відновленого втраченого судового провадження (справа № 2-2331/10), суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На час ухвалення заочного рішення суду 04.11.2010 діяла редакція ЦПК України, яка передбачала, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (стаття 228 ЦПК України в ред. станом на 04.11.2010).

Із 15.12.2017 ЦПК України діє в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно з вимогами ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.01.2023 (під головуванням судді Степченка М.Ю.) відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-2331/2010/2306 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині змісту судового рішення від 04.11.2010 року.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 204.11.2010 у справі № 2-2331/2010/2306 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте банк» вул. Прорізна, 6 м. Київ, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ерсте банк», МФО 380009, заборгованість по кредитному договору№ 014/2061/2/14674 від 07.05.2008 року в сумі 32040,20 доларів США, що є еквівалентом 252797 грн 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте банк» вул. Прорізна, 6 м. Київ, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ерсте банк», МФО 380009, державне мито в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього судових витрат в сумі 1820 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному рішенню повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинно бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Доводи представника заявника, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, стосовно того, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату судового засідання, та взагалі не знав про існування вказаної справи, на які представник в тому числі посилається як на підставу скасування заочного рішення та поважність причини неявки його до судового засідання, суд вважає не обґрунтованими, оскільки заявником не надано належних доказів поважності причин неявки у судове засідання та не зазначені обґрунтовані підстави неотримання ним судових викликів. Доказів, що на час ухвалення заочного рішення місце проживання відповідача було у м. Києві, представником не додано до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що представником заявника не надано належних доказів поважності причин неявки у судове засідання. Підстави неотримання судових викликів заявником належним чином не обґрунтовані та не підтверджені доказами, у зв`язку з чим, суд під час розгляду справи обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення у даній справі.

Разом з тим, причини неявки у судове засідання не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Представником заявника у заяві про перегляд заочного рішення, не наведено достатньо посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позовної заяви, та, на які він посилається у заяві, як на підстави скасування заочного рішення, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником у заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного посилання на інші докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, з яких вбачалось би, що при їх врахуванні судом можливо ухвалити інше рішення по справі, та не надано таких доказів в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суд не приймає до уваги твердження представника про те, що сума заборгованості не відповідає дійсності та у 2012 році погашено суму заборгованості шляхом продажу іпотечної квартири, оскільки останнім не надано суду жодних інших розрахунків заборгованості, квитанції про сплату коштів в рахунок погашення боргу станом на дату винесення заочного рішення: 04.11.2010.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], № 28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах державу часників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09. 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Представником заявника не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті.

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

Судом також враховано, що скасування рішення суду через значний проміжок часу, а саме через тринадцять років, яке було чинним протягом цього періоду, після заміни декількох стягувачів, видачі виконавчих листів, призведе до порушення принципу правової визначеності.

Суд роз`яснює представнику відповідача його право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Таким чином, представник заявника (відповідача) не зазначив суду достатніх підстав, які б свідчили про доцільність скасування заочного рішення суду від 04.11.2010.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням наведених представником підстав для скасування заочного рішення, необхідно залишити заяву про перегляд заочного рішення суду, яке винесено 04.11.2010 у справі № 2-2289/10 №2-2331/2010/2306 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором без задоволення.

Керуючись ст. ст.284, 287,288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Соколова Вячеслава Вікторовича про перегляд заочного рішення від 04.11.2010, ухваленого у справі №2-2331/2010/2306 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам судового процесу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду буде складена 01.08.2023.

Суддя: К.М. Ушакова