Справа № 215/1517/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О., за участю секретаря судового засідання: Савельєвої Л.А., розглянувши в порядку ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Кормакова В.М. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 представник АТ КБ «Приватбанк» Кормаков О.В. звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу по справі №215/1517/13-ц від 11.07.2013, за позовною заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KRXRRX21070114 від 03.06.2007 року в сумі 74927 грн. 58 коп., а також судовий збір в сумі 749 грн. 28 коп., а всього 75676 грн. 86 коп.

В обґрунтування заяви представник АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу № 215/1517/13-ц від 11.07.2013 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором. Виконавчий лист на виконання до виконавчої служби не передавався, на виконанні не перебував, так як його було втрачено. Вказує, що ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.2017 року було задоволено заяву представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, дублікат отриманий 03.07.2017. Станом на теперішній час рішення суду не виконано, боржником борг не погашено, дублікат виконавчого листа на виконання не пред`являвся у зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 22.07.2016, та у зв`язку із заміною відповідального працівника банку заява про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання до суду не була надана, у зв`язку з чим ОСОБА_2 просить поновити строк для пред`явлення лише до виконання.

Представник стягувача АТ КБ «Приватбанк» Кормаков В.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд за відсутності їх представника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заяву представника АТ КБ «Приватбанк» Кормакова В.М. слід задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч.2 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.07.2013 року задоволено позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KRXRRX21070114 від 03.06.2007 року в сумі 74927 грн. 58 коп., а також судовий збір в сумі 749 грн. 28 коп., а всього 75676 грн. 86 коп (а.с. 33). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2017 задоволено заяву представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа (а.с. 43).

Згідно ст.129 Конституції України передбачено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні, крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином, відступлення права вимоги, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін, відступлення права вимоги, є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37)

Таким чином, судом встановлені об`єктивні обставини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем, та з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що заява представника АТ КБ «Приватбанк» Кормакова В.М. підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 258-261, 268, 353-355, 433 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Кормакова В.М. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 215/1517/13-ц від 11.07.2013, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 /ідентифікаційний код НОМЕР_1 /, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, заборгованість за кредитним договором № KRXRRX21070114 від 03.06.2007 року в сумі 74927 грн. 58 коп., а також судовий збір в сумі 749 грн. 28 коп., а всього 75676 грн. 86 коп.

Ухвалу складено та підписано суддею 08 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: