УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

18 серпня 2023 року

м. Харків

справа № 686/13248/23

провадження № 2/638/4547/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В. М., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження та відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано для розгляду за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (адреса: 61007, м. Харків, проспект Архітектора Альошина, 7) за правилами територіальної юрисдикції.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 липня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2023 року визначено суддю-доповідача Яковлеву В.М.

Матеріали справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 15 серпня 2023 року.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що на даний час не може бути відкрито провадження у справі, оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Частиною першою статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів.

Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

За правилами частини шостої, восьмої, дев`ятої статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з відповіді № 190349 від 18.08.2023 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до юрисдикції Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Згідно з довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру № 190345 від 18.08.2023, місце проживання позивачки ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

У позовній заяві позивачка вказує на те, що від шлюбу сторони мають сина.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачка посилається на те, що за домовленістю подружжя про розгляд справи за місцем перебування позивача і відповідача, тобто Хмельницьким міськрайоннним судом Хмельницької області.

Слід зазначити, що сторони не мають зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання у м. Хмельницький, а лише там фактично проживають.

Відтак, суд звертає увагу, що наведене не відповідає приписам частини другої статті 28 ЦПК України, якою визначено, що за домовленістю подружжя справа може розглядатися лише за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, а не за їхнім фактичним місцем проживання (перебування).

Водночас, позивачкою до позовної заяви також не долучено жодних належних доказів перебування дитини на її утриманні. Доказів про те, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача та щодо можливості розгляду справи за підсудністю за вибором позивача за домовленістю подружжя за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них матеріали справи також не містять.

Отже, позивачкою не надано до суду доказів для застосування норми частини другої статті 28 ЦПК України.

Наведене вище наразі позбавляє суд можливості пересвідчитися у правильності визначення підсудності розгляду даного позову саме Дзержинському районному суду м. Харкова та, відповідно, відкрити провадження у справі.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, адреса реєстрації відповідача територіально відноситься до Основ`янського району міста Харкова, а відтак до юрисдикції Червонозаводського районного суду м. Харкова.

У разі неподання наведених вище доказів справа повинна бути розглянута за правила загальної підсудності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача відповідно до вимог частини першої статті 27 ЦПК України Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Між тим, суд звертає увагу, що якщо судове рішення, яким закінчено розгляд справи, прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, позовна заява станом на цей час не може бути прийнята до свого провадження та підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме - надання доказів перебування дитини на утриманні позивачки або доказів про те, що позивачка не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, або домовленісті подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху для виконання вимог статей 175 і 177 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В. М. Яковлева