Ухвала

18 серпня 2023 року

місто Київ

справа № 638/9529/20

провадження № 61-10315ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чуб Сергій Володимирович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, просила:

визнати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 недійсною;

визнати за позивачкою право власності на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спірне нерухоме майно. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2023 року рішення Дзержинського районного суду м Харкова від 03 грудня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у позові відмовлено.

07 липня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чуб С. В. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для доплати судового збору за подання касаційної скарги та подання копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У липні 2023 року, на виконання ухвали, надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, подана у визначений законом строк, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:

неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 рок у справі № 6-244цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, у постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 28 січня 2020 року у справі № 354/28/17, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

недослідження зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України);

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.

Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чуб Сергій Володимирович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2023 року.

Витребувати з Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу № 638/9529/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак