ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/922/23 Справа № 207/730/21 Категорія 2 Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоютретьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей Кам`янської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що вона, більш ніж 10 років володіє квартирою АДРЕСА_1 , яка з 2004 року визнана безхазяйною.

Зазначає, що до 2003 року зазначена квартира стояла без нагляду, вікна та двері в квартиру відсутні, комунікації відсутні, в ній безхатьки розпивали спиртні напої та вживали наркотичні засоби, справляли природні потреби, розводили багаття, в результаті чого вся квартира вигоріла, що підтверджується листом мешканці будинку від 23 листопада 2002 року.

У 2003 році вказану квартиру зайняла її мати, ОСОБА_3 зі своїм чоловіком ОСОБА_4 . Цього ж року позивач вселилась у цю квартиру, за допомогою рідних зробила ремонт, вставила вікна та двері, встановила сантехніку, так як вона була відсутня, відновила централізоване опалення, відновила водо -, газо -, електропостачання, що підтверджується товарними чеками про закупівлю будівельних та оздоблювальних матеріалів.

Вказує, що колишнім власником особистого рахунку № НОМЕР_1 була ОСОБА_5 . Проте остання з 90-х років є покійною.

Зазначає, що по сьогоднішній день нею сплачено платежі за комунальні послуги, що підтверджується довідками з Міськводоканалу та Міськгазу.

22 листопада 2004 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради Рішенням за № 192215 зазначена квартира взята на облік як безхазяйне майно.

Коли квартира стала придатна для проживання, то разом з нею почав проживати її наречений ОСОБА_6 , з яким вони уклали шлюб у 2007 році. В 2009 та в 2012 роках у них народились двоє дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зазначає, що у 2018 році вона з чоловіком розірвали шлюб та останній виїхав з квартири. Діти проживають з нею.

У 2007 році її матір`ю за допомогою адвоката Іванової Н.В. отримано інформацію з БТІ про те, що раніше квартира була подарована за договором дарування громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . У відповіді значиться про те, що квартира є безхазяйною.

На адвокатський запит Дніпропетровське обласне адресне бюро повідомило про те, що інформація про ОСОБА_9 відсутня.

Таким чином нею здійснено заходи та спроби зв`язатись із ймовірними власниками квартири.

Зазначає, що з 2003 року постійно володіє спірною квартирою, якою заволоділа відкрито та добросовісно, і продовжує нею володіти відкрито та безперервно протягом більше 17 років підряд. Проживаючи у вказаній квартирі, вона підтримує квартиру в належному стані. За цей час ніхто не пред`являв жодних претензій з приводу володіння цим нерухомим майном.

Щодо добросовісності заволодіння майном зазначає, що вона прийняла спірну квартиру від своєї матері ОСОБА_3 , яка зайняла її раніше і яка була безхазяйною та потребувала догляду і утримання. Про інших власників їй по теперішній час невідомо, квартира обліковується безхазяйною.

Щодо відкритості володіння зазначає, що вона не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Сплачує комунальні платежі, здійснює ремонт і проживає в квартирі відкрито.

Щодо безперервності володіння майном зазначає, що володіння триває з 2003 року і не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Давність володіння підтверджується також актом про проживання без реєстрації від 15 лютого 2019 року і свідками.

Вважає, що є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки відкрито, безперервно з 2003 року володіє спірним нерухомим майном, на яке ніхто не претендує окрім неї, а тому є підстави для визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Враховуючи зазначене просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 кв. м, житловою площею 29,2 кв. м.

У травні 2021 року ОСОБА_1 також звернувся з позовом, посилаючись на те, що 22 вересня 2007 року він з ОСОБА_10 уклав шлюб. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2018 року шлюб між ними було розірвано.

Зазначає, що після укладення шлюбу до нього в квартиру АДРЕСА_1 вселилася його дружина ОСОБА_10 та в цій квартирі вони проживали разом з дітьми.

Вказує, що весь цей час він мешкає у спірній квартирі, несе витрати по утриманню квартири, зробив ремонт. Факт його проживання підтверджується актами про проживання від 01 лютого 2019 року та від 29 вересня 2020 року. На сьогоднішній день він продовжує проживати у зазначеній квартирі, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном, постійно сплачує комунальні послуги та ніяких дій для приховування цього факту не здійснює.

Зазначає, що фактично володіє квартирою АДРЕСА_1 більше 10 років, володіння є безперервним та відкритим.

06 грудня 2007 року уклав договір №15858 з ТОВ КТБ-плюс про надання доступу до телемережі за адресою спірної квартири.

Згідно звіту про оцінку майна №РВ-190321-007 від 21 березня 2019 року, вартість квартири складає 69 721,00 грн.

Враховуючи зазначене, просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 м. кв., житловою площею 29,2 м. кв.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачі не довели наявності необхідних умов для задоволення судом вимог про визнання за ними права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на підставі положень статті 344 ЦК України, оскільки позивачі володіючи спірним майном завжди знали, хто є його власником. Факт сплати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 комунальних платежів та понесення тягаря утримання нерухомого майна також не може бути самостійною підставою для визнання права власності на майно в порядку статті 344 ЦК України.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 , останній подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням нового судового рішення про задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 надав суду докази акти щодо його проживання з дітьми у спірній квартирі під час проживання ОСОБА_2 у Китаї та що сплачував кошти як за комунальні послуги так і здійснював інші платежі на протязі більше 10 років.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Кам`янськаміськарада подала відзив, у якому просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 160259584 від 20 березня 2019 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 взята на облік як безхазяйна 22 листопада 2004 року та накладений арешт ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 серпня 1997 року, власником зазначений ОСОБА_9 (т.1 а.с.23), така ж саме інформація міститься і в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №261046839 від 11 червня 2021 року (т.2 а.с.158-159).

Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» надана інформація за №312/2 від 20 липня 2007 року про те, що в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» 01 листопада 1996 року, зареєстроване право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , на підставі договору дарування, посвідченого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 26 жовтня 1996 року, реєстр №4-4982 (т.1, а.с.25).

КП КМР «Добробут» надано копію особового рахунку на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_5 (т.1 а.с.274).

КП «Кам`янський водоканал «ДОР»» надано копію особового рахунку на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_5 (т.1 а.с.39).

Із відповіді директора департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради М.Калмикова №05-05/1543 від 15 вересня 2021 року вбачається, що на підставі інформації про квартиру за адресою АДРЕСА_3 та акта обстеження ДП «Смерічка» у 2005 році Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» квартиру було поставлено на облік як безхазяйну (дата постановки 14 березня 2005 року, №10156948). Після проведення роботи з даного питання встановлено, що згідно з договором дарування квартири, посвідченим державним нотаріусом Першої дніпродзержинської нотаріальної контори Моісіенко В.М. 26 квітня 1996 року співвласниками квартири є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , тому до ОКП «ДБТІ» було направлено лист від 14 серпня 2009 року №18145 про зняття даної квартири з обліку безхазяйного майна (т.1 а.с.256).

Згідно листа Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська від 22 листопада 2004 року, № 1922/5, квартира за адресою АДРЕСА_3 взята на облік як безхазяйне майно (т.2 а.с.9).

Згідно листа Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська від 14 серпня 2009 року №1914/5, квартира за адресою АДРЕСА_3 знята з обліку як безхазяйне майно (т.2 а.с.10).

Згідно копії актового запису про смерть № 3524 від 22 квітня 2005 року виданого Cамарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с 266).

Згідно відповіді Південого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністкерства юстиції (м.Дніпро) від 16 лютого 2022 року №207/20.25-26, актовий запис про смерть ОСОБА_5 , 1950 року народження, по архіву відділу відсутній (т.2 а.с.23).

Із відповіді завідувача Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г. від 09 лютого 2022 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 не заводилась (т.2 а.с. 24-25).

Відповідно до копії акту проживання без реєстрації, виданим КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 15 лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 мешкає з 2003 року, діти з дня народження (т. 1 а.с.30).

Відповідно до копії акту проживання №76/4, виданим КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 01 лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживає: ОСОБА_1 (т.1 а.с.71).

Відповідно до копії акту проживання без реєстрації №307, виданим КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 29 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2007 року. Разом з ним мекають його діти ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.72).

Встановлено, що ОСОБА_10 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 з 10 жовтня 2005 року по теперішній час, що підтверджується довідкою, виданою відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради (т.2 а.с.126).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 з 27 лютого 1996 року на теперішній час, що підтверджується копією його паспорту (т.1 а.с.64-65).

Разом з цим, 27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 43,8 м.кв., житловою 29,5 кв.м, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що влітку 2006 році він домовився з ОСОБА_14 та ОСОБА_5 про купівлю цієї квартири, сплатив їм всю суму за вказану квартиру за договором купівлі-продажу, але ОСОБА_9 та ОСОБА_5 кудись зникли (т.2 а.с.138-142).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Суд першої інстанції, дослідивши та надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам дійшов правильного висновку про відсутність визначених статтею 344 ЦК України правових підстав для задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 , оскільки останній володіючи спірним майном завжди знав, хто є його власником. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження того, власник відмовлявся від належного йому нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки наданим доказам: актам щодо щодо проживання ОСОБА_1 з дітьми у спірній квартирі та документам про сплату коштів як за комунальні послуги так і здійснення інших платежів на протязі більше 10 років не заслуговують на увагу, оскільки зазначеним доказам судом першої інстанції надана відповідна правова оцінка з якою колегія суддів погоджується. Як вірно зазначив суд першої інстанції, сам по собі факт користування позивачем квартирою, здійснення догляду за квартирою та сплата комунальних послуг, не є достатньою підставою для виникнення права власності за набувальною давністю.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції, здійснивши належну правову оцінку наявних в матеріалах справи доказів, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова