Справа № 645/1869/15-ц
Провадження № 2-др/645/11/23
ДОДАТКОВА У Х В А Л А
14 серпня 2023 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.
за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В
представника позивача адвокат Богомол Тетяна Сергіївна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ № 1857 від 10.10.2017.
відповідача - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - адвоката Сергієнко Катерина Сергіївна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 6324 від 28.06.2023 р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , в особі адвоката Сергієнко Катерини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу з солідарних боржників, -
В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває справа № 645/1869/15-ц за позовом ТОВ ОТП ФАКТОРИНГ УКРАИНА" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу з солідарних боржників за новим розглядом після скасування заочного рішення. Рішенням суду від 01.08.2023 року задоволено клопотання Позивача про закриття провадження в силу відсутності спору та закрито провадження.
До розгляду вказаного клопотання представником в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявлено про намір надати у встановлений строк докази судових витрат, які понесені ОСОБА_1 та підлягають компенсуванню Позивачем, на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України. В 2008 році було укладено кредитний договір між ОСОБА_2 та ОТП «Банком». В подальшому права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яким було подано позов до боржника та поручителів в березні 2015 року. 19.01.2016 року ухвалено заочне рішення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та видані виконавчі листи.
Позивач по справі звернувся до Московського ВДВС Харківського МУЮ 08.08.2016 року з
заявами про відкриття виконавчого провадження до ОСОБА_1 ,
після чого протягом 2017-2020 років стягувачем не отримано жодних відповідей від
виконавчої служби. 08 лютого 2021 року було укладено договір факторингу, за яким права вимоги за кредитним договором, що є підставою поточної справи, було відступлено на користь
ТОВ «Фінансова компанія «Маніту». 25 травня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» подано заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником. Ухвалою суду від 27 травня 2021 року було прийнято до розгляду заяву ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Ухвалою суду від червня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа для стягнення з ОСОБА_1 та поновлення строку для пред`явленого виконавчого листа до виконання.
Водночас за згодою ОСОБА_4 від 11.08.2021 року здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «ФК Маніту» та надано довідку про відсутність претензій до вказаного відповідача.
18 січня 2023 року, ОСОБА_1 стало відомо про накладення арешту на все його майно, тому звернувся за юридичною допомогою до АО «Авангард».
Після ознайомлення з матеріалами справи, у встановлений процесуальний строк,
представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та надав клопотання про поновлення строку. Після скасування заочного рішення представником ОСОБА_1 надано відзив та інші заяви по справі, а також взято безпосередню участь в судових засіданнях.
При новому розгляді справи, у відповіді на відзив від 16.05.2023 року Позивачем надано інформацію про надання згоди ОСОБА_4 від 11.08.2021 року на звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «ФК Маніту» та про надання довідки про припинення дії кредитного договору та відсутність претензій до вказаного відповідача. Клопотання про закриття провадження за відсутності спору з вищенаведених підстав заявлено представником Позивача усно на судовому засіданні 01.08.2023 року. В силу його логічності та юридичної правильності, ОСОБА_1 підтримано вказане клопотання. Рішенням суду вказане клопотання задоволено. Отже, відповідно до викладеного, підстави позову відпали ще до звернення ОСОБА_1 до суду для перегляду заочного рішення, натомість правові наслідки заочного рішення продовжили існувати для ОСОБА_1 , крім того, з моменту отримання інформації Позивачем про заяву про перегляд заочного рішення, Позивачем не здійснено процесуальних дій на інформування ОСОБА_1 та суду щодо відсутності спору, що призвело до подальшої витрати грошових коштів ОСОБА_1 .
Таким чином, станом на дату подання відзиву, ОСОБА_1 поніс витрати на
надання правничої допомоги в розмірі 67 000,00 грн. Так, додатковою угодою погоджено вартість однієї години робочого часу адвоката на надання письмової консультації та складення проекту ухвали - 6 700,00 грн, на складення процесуальних документів - 3 350,00 грн, на участь в судовому засіданні - 1 675,00 грн та фіксовану вартість подання адвокатського запиту - 1 675,00 грн. Як обґрунтування вартості однієї години робочого часу адвоката та інших
розрахунків, до відзиву представником відповідача надано копію Рішення РАХО щодо мінімального розміру гонорару адвоката, тому розмір гонорару є співмірним вартості послуг
адвоката, що є на мінімальному рекомендованому рівні в регіоні надання послуг.
Заявник зазначає, що в акті було зазначено, яку саме правничу допомогу надано ОСОБА_1 : надання письмової правової інформації (13 400,00 грн), здійснення 2 адвокатських запитів (по 1 675,00 грн кожен), складення проекту ухвали про скасування заочного рішення(13 400,00 грн) та складення заяви про витребування доказів (3 350,00 грн) та складення та подання відзиву (20 100,00 грн).
Після подання відзиву, представником ОСОБА_1 було отримано відповідь на відзив, на яку було надано заперечення, на написання якого витрачено 2 години (6 700,00 грн). Також, розгляд справи відбувався протягом 2 судових засідань, загальною тривалістю 2 години, в яких брав участь представник ОСОБА_1 , що потягло вартість правничої послуги - 3 350,00 грн.
Крім того, складення даної заяви про стягнення судових витрат, також входить до правничої допомоги, адже, ненаписання даної заяви, неподання її до суду - позбавляє особу можливості реалізувати процесуальне право на компенсацію витрат по справі (відшкодування судових витрат). На складення даної заяви витрачено 2 години (6 700,00 грн). Надання правничої допомоги на етапі після подання відзиву до подання даної заяви підтверджено Актом № 2 від 04.08.2023 року.
Обґрунтовуючи необґрунтованість дій позивача, представник відповідача зазначив, що при обізнаності Позивача про відсутність спору, замість подання клопотання про закриття провадження Позивач заперечував проти перегляду справи, якою порушувались права ОСОБА_1 , а також наполягав на існування зобов`язання Відповідача перед Позивачем та піднімав питання щодо викладення ОСОБА_1 заборгованості як доказів. Представником ОСОБА_1 було написано відзив, вартістю 13 400,00 грн, та клопотання про витребування доказів, вартістю 3 350,00 грн.
16.05.2023 року Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій було повідомлено
про виконання зобов`язання та припинення кредитного договору. Натомість, вказана відповідь на відзив не містила клопотання про закриття провадження (воно було заявлено усно представником Позивача на судовому засіданні 01.08.2023 року). А також, представник відповідача звертає увагу, що вказана відповідь на відзив була направлена не Відповідачу 2 ОСОБА_1 (або АО «Авангард», або адвокату Смілянському Я.Г. тощо), а невідомій особі - ОСОБА_5 . Рекомендований лист з описом вкладення на ім`я ОСОБА_5 не
був і не міг бути наданий ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного, станом на 29.06.2023 року ОСОБА_1 не отримав відповідь на відзив, ознайомився з ним 29.06.2023 року та змушений був відкласти судове засідання.
За обставинами справи, перегляд заочного рішення не мав відбутисяабо мав закінчитись 19.04.2023 року. Тоді б, в силу невеликої кількості подій по справі, на складення даної заяви про компенсацію судових витрат було б витрачено 0,5 години, а не 2 години (6 700,00 грн).
Також заявник просить стягнути «Гонорар успіху» у розмірі 5% , який є , згідно заяви, розумним та співмірним із заявленими вимогами Позивача, є стимулюючим фактором у роботі адвоката, впливає на якість роботи та сприяє утвердженню верховенства права у всіх сферах життя суспільства.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на окрему думку судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду І. Крат від 12 червня 2018 року, справа № 462/9002/14-ц,
постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 466/1367/16-а та вказує що гонорар адвоката - це форма винагороди за надану професійну правничу допомогу. Відповідно до Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року від 09 червня 2017 року (зі змінами, далі ПАЕ). Гонорар успіху адвоката - це форма оплати за надання професійної правничої допомоги, за якою сплата винагороди адвокату здійснюється у випадку досягнення результату, обумовленого домовленостями адвоката і клієнта.
При цьому, поняття гонорару успіху не визначено в законодавстві. Проте, дефініцію гонорару успіху Верховний Суд (далі - ВС) визначив у ряді своїх
постанов, у постанові Верховного Суду від 28.07.2022 року по справі № 903/781/, постанові Верховного Суду від 28.07.2022 справа № 903/781/21. І тому покладення на Позивача компенсації гонорару успіху є законним, таким, що відповідає судовій практиці, та таким, що відповідає меті інституту відшкодування судових витрат зі сторони, не на користь якої ухвалено рішення.
Заявник звернув увагу суду, що ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», як чинний
правонаступник за ТОВ «ОТП Факторинг Україна», реалізувало своє право на
отримання задоволення вимог за кредитним договором, натомість не здійснило
жодних дій на припинення порушення прав ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Сергієнко К. С. у повному обсязі підтримали свою заяву та просили її задовольнити.
Представник відповідача, адвокат ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» , заперечувала проти задоволення заяви та зазначила, що заявлена вимога щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та «гонорару» успіху», не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, неминучості, необхідності, що встановлені діючим законодавством України, вказали, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, затраченим часом, обсягом наданих робіт, оскільки заява про оскарження заочного рішення не є важким процесуальним документом, що потребує спеціальних знань, а вартість за ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву не відповідає потраченому часу та обсягу наданих послуг. Також представник позивача зазначив, що внаслідок воєнної агресії російської федерації офіс ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», який находився у Палаці Праці м. Харкова, був пошкоджений та частково знищені документи, у тому числі документи відповідача ОСОБА_6 , внаслідок чого ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» не мала можливості своєчасно повно надати відповідь на адвокатський запит. Також, представник позивача вказала, що 17 травня 2023 року через канцелярію суду була подана відповідь на відзив з проханням закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Вказана відповідь була своєчасно направлена відповідачу ОСОБА_1 ..
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним зазначити наступне.
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-702/654/2008 від 13.02.2008 р. у розмірі 1281258 (один мільйон двісті вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят вісім) грн. 69 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1176169,86 грн.; пені за прострочення виконання зобов`язань за користування кредитом в розмірі 105088,83 грн.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», та замінено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Маніту».
31 січня 2023 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи та копіювання.
14.02.2023 року до суду надійшла заява адвоката Смілянського Я. Г. в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року.
30.03.2023 року до суду надійшла заява адвоката Смілянського Я. Г. про проведення судового засідання 11.04.2023 року за його відсутності.
11.04.2023 року до суду надійшла заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» адвоката Богомол Т. С. про відкладення судового засідання 11.04.2023 року для ознайомлення з матеріалами справи.
11.04.2023 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова було відкладено та визначена наступна дата 19.04.2023 року.
19.04.2023 року до суду надійшли заперечення ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» на заяву про перегляд заочного рішення.
19.04.2023 року Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова заява ОСОБА_1 була задоволена та заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року скасоване. Призначене підготовче судове засіданні на 11.05.2023 року.
28.04.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Смілянського Я. Г., на позовну заяву
28.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Смілянського Я. Г., про витребування доказів.
11.05.2023 року у зв`язку оголошенням повітряної тривого в м. Харкові та Харківської області судове засідання не проводилось.
17.05.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив Директора ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», яка була також позивачем направлена відповідачу ОСОБА_1 по адресу АДРЕСА_1 . Як вбачається зі змісту вказаного відзиву позивач просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.
29.06.2023 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.
29.06.2023 року ухвалою Фрунзенського районного суду судове засідання було відкладено на 01.08.2023 року.
30.06.2023 року до суду надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Смілянського Я. Г.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.08.2023 року провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу з солідарних боржників було закрито.
Як свідчать матеріали справи відповідач ОСОБА_1 20.01.2023 року уклав Договір про надання правової допомоги 011/01-2023 з адвокатським об`єднанням «Авангард» в особі керуючого партнера Смілянського Я. Г.
Відповідно до п.п. 2.1-2.3 Договору за правову допомогу та юридичні послуги, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню грошову винагороду, за розрахунком, порядок якого зазначене п. 2.2 Договору, відповідно до укладених Додаткових угод, якими погоджується або уточняються окремі доручення та/або вартість послуг, та/або актів здачі-прийняття правової допомоги, якими погоджується перелік та обсяг наданої правової допомоги за фактом її отримання Клієнтом. Ціною договору є сумі усіх виплат, що здійснені Клієнтом Адвокатському об`єднанню в рамках надання правової допомоги за цим Договором. Грошова винагорода за даним Договором складається з грошової винагороди за надання правових послуг (за здійснення поточних дій, спрямованих на надання правової допомоги) та грошової винагороди за результатами наданих послуг («гонорару успіху».
Відповідно додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги 011/01-2023 від 20.01.2023 року сторони погодили вартість поточної правової допомоги, а саме вартість 1 години робочого часу за надання правової інформації, консультації з вивчення документів та/або правової інформації письмово 6700 грн; вартість й години робочого часу для здійснення участі в судовому засіданні, включаючи в режимі відеоконференція поза приміщенням суду, та здійснення представництва в будь-яких установах 1675 грн; складання та подання адвокатського запиту 1675 грн; вартість 1 години робочого часу на складання та подання заяви, скарги, відзиву, заперечення, клопотання тощо, будь-яке процесуальне та позапроцесуальне листування 3350 грн; вартість 1 години робочого часу на складання та подання проекту ухвали- 6700 грн.
За змістом ст.ст. 137, 141 ЦПК України відшкодування судових витрат покладається на сторони.
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч.ч.2, 4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені до стягнення наступні судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи:
-судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, яка міститься в матеріалах справи;
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Матеріали справи свідчать про те, що представником відповідача подано заяву до суду про перегляд заочного рішення, заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, заяву про ухвалення додаткового рішення, заперечення на відповідь на відзив
Також матеріали справи свідчать про те, що адвокат Сергієнко К. С., представник ОСОБА_1 , приймала участь в судових засіданнях, а саме 19 квітня 2023 року, 1 годину 8 хвилин та 01 серпня 2023 року, 30 хвилин.
Відповідно до частини третьої статті141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у цивільній справі № 596/2305/18-ц.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
При цьому суд бере до уваги, що після скасування заочного рішення 19 квітня 2023 року, 17 травня 2023 року від ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» надійшла відповідь на відзив з проханням закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Посилання відповідача ОСОБА_1 на неможливість отримання вказаної відповіді на відзив внаслідок помилки у прізвищі адресата суд приймає критично, оскільки не надано доказів щодо відмови Укрпошти у видачі вказаного листа.
Проаналізувавши умови Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги 011/01-2023 від 20.01.2023 року щодо погодження «Гонорару успіху» від 31.01.2023 року у розумінні статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення адвоката та не ставить в залежність від фактично наданих послуг.
Таким чином, передбачена Додатковою угодою № 2 до Договору про надання правової допомоги 011/01-2023 від 20.01.2023 року щодо погодження «Гонорару успіху» від 31.01.2023 року винагорода є додатковою винагородою адвоката, платою за досягнутий адвокатом результат, та є за своєю суттю так званим «гонораром успіху», нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.
Судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав (частина перша статті 177 ЦК України), а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг.
Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте судом враховано те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) фактично дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. […] Гонорар успіху як сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. […] за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вимог щодо стягнення з позивача «Гонорару успіху».
При цьому суд не заперечує можливості відшкодування витрат на правничу допомогу у формі «гонорару успіху», оскільки суд цієї підстави не заперечував. Крім того, у п. 5.44. постанови ВП ВС від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 щодо аналогічної правової проблеми також було висловлено правовий висновок, що з урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Керуючись ст.ст. 137, 270 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , в особі адвоката Сергієнко Катерини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу з солідарних боржників задовольнити частково.
Ухвалити додаткову ухвалу по цивільній справі № 645/1869/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу з солідарних боржників.
В іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 18.08.2023 року

Головуючий суддя -