Справа № 523/4318/23
Провадження №2/523/2705/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

за участі:

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №16, в місті Одесі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності, -

встановив:

ОСОБА_2 подав до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання спільним сумісним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 24.07.2010 року по 09.11.2022 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу відповідачкою придбано зазначене вище майно. Враховуючи, що нерухоме майно набуто під час шлюбу, вважає, що воно є спільною сумісною власністю подружжя, та на даний час він бажає поділити це майно з урахуванням того, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволення позову у частині поділу майна подружжя, визнання права власності, в частині стягнення витрат на правову допомогу просили відмовити в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

24 липня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про що у Книзі реєстрації шлюбів і зроблено відповідний актовий запис № 08. 09 листопада 2022 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 523/9679/22 шлюб між стронами було розірвано (а.с.13-14).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №153825089, під час шлюбу, ОСОБА_3 придбано квартиру під АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х житлових кімнат та має загальну площу - 50,6 кв.м., житлову - 30,6 кв.м. (а.с.15,16).

В силу ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60. 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК). відповідно до частин 2, З ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі: грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

При таких обставинах, суд вважає можливим провести розподіл майна подружжя та визнати за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 133 ч.3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.4ст.137ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У Постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №160/19098/21 (адміністративне провадження № К/990/30188/22) Верховним Судом зазначено наступне: «суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з п.2.1 договору про надання правової допомоги від 27.02.2023 року укладеним між ОСОБА_2 (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) Виконавець надає Замовнику такі види послуг: складання процесуальних документів, а саме позовної заяви про поділ майна подружжя та заяви про вжиття заходів забезпечення позову 10000 грн 00 коп; представлення інтересів Замовника у Суворовському районному суді м.Одеса 1 година -1000 грн 00 коп (а.с.46)

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №0.0..1 від 01.03.2023 року, ОСОБА_2 оплатив адвокату гонорар у розмірі 10000 грн.(а.с.49).

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню в контексті положень ч.4 ст. 137 ЦПК України , суд вважає що розмір витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 11000 грн.(10000 грн 00 коп (складання процесуальних документів)+ 1000 грн 00 коп (1 година представництва інтересів Замовника в суді).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6421 грн. 33 коп

На підставі ст. ст. 57, 60, 61, 69, 70 СК України, ч.2 ст. 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 212-215, 270 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна подружжю визнати:

- за ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х житлових кімнат та має загальну площу - 50,6 кв. м., житлову - 30,6 кв.м.;

- за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х житлових кімнат та має загальну площу - 50,6 кв. м., житлову - 30,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6421,33 грн (шість тисяч чотириста двадцять одна) гривня 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 11000 (одинадцять тисяч ) гривень 00 коп.

Рішення підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.08.2023 року.

Суддя: