РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Мукачево Справа №303/7245/23 2-о/303/218/23

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Кость В.В.,

секретар судового засідання Станкович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до заінтересовані особи: (1) Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради;

(2) ОСОБА_3

про встановлення факту, що має юридичне значення,

За участю:

представника заінтересованої особи (1) - Стасів Н.М.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного догляду за своїм рідним братом ОСОБА_3 .

Як на підставу для задоволення заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що його брат є інвалідом першої групи, який проживає разом з ним, та за яким заявник здійснює постійний догляд, оскільки дружина брата теж є інвалідом та немає фізичної можливості доглядати за чоловіком.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву просить задоволити.

Від заінтересованої особи (2) надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заяву просить задоволити.

Уповноважений представник заінтересованої особи (1) в судовому засіданні повідомила, що нею через канцелярію суду подано письмові пояснення, які вона просить долучити до матеріалів справи та врахувати при її розгляді.

Разом з тим, представник зауважила, що у заяві не вказано конкретної мети для встановлення означеного факту. Також зазначила, що встановлення такого роду факту пов`язується з виникненням соціальних прав та обов`язків через те, що особа потребує постійного догляду, тому законодавством регламентовано порядок надання таких соціальних послуг.

Відтак, на думку представника органу місцевого самоврядування, відсутніми є підстави для задоволення заяви.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали суд констатує наступне.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її статті 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю.

За визначенням, яке міститься в частині першій ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтереси особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорювальних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частини третя та четверта ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У переданій на розгляд суду заяві заявник посилається на те, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своїм братом ОСОБА_3 , який внаслідок ряду захворювань втратив здатність до самообслуговування.

На підтвердження наведених доводів, заявником подано суду наступні докази.

Так, дані свідоцтва про народження від 17.11.1970 року НОМЕР_1 , свідчать про те, що матір`ю заявника є ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_5 (а.с. 10).

У свідоцтві про народження заінтересованої особи (2) від 17.02.1959 року НОМЕР_2 , матір`ю значиться « ОСОБА_6 », батько « ОСОБА_7 » (а.с 11).

Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами.

Разом з тим ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_8 є інвалідами, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями пенсійних посвідчень (а.с. 13).

Фактичні дані акту ТОВ «УК «Навібуд» від 12.07.2023 №113 свідчать про те, що разом із заявником за адресою: АДРЕСА_1 , проживає з 07.07.2023 ОСОБА_3 (а.с. 17).

Згідно з даними витягу з протоколу від 31.07.2023 ЛКК №788, ОСОБА_3 є непрацездатним, тому потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 15).

З даних довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.07.2023 №302790 вбачається, що ОСОБА_3 має першу групу інвалідності Б інього є значна залежність від інших осіб, оскільки він частково здатний до виконання окремих елементів самообслуговування та йому рекомендовано лікування у кардіолога (а.с 14).

Заявник стверджує, що він є єдиною особою, яка здійснює догляд та піклується про свого брата, так як дружина брата є інвалідом та не здатна піклуватися про чоловіка.

Зворотного ні матеріалами справи, ні представником заінтересованої особи (1) не доведено.

Надаючи правову оцінку таким доводам заявника, у контексті з поданими ним доказами, суд приймає до уваги наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

У статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» (надалі - Закон) наведено детермінацію понять особи з інвалідністю, інвалідності та догляду за особою з інвалідністю.

Так, особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; догляд за особою з інвалідністю (дитиною з інвалідністю) - сукупність соціальних послуг, спрямованих на соціально-побутову допомогу та підтримку, захист і забезпечення життєдіяльності особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю).

Стаття 7 Закону місить нормативне правило відносно того, що перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.

Зокрема, до підгрупи Б першої групи інвалідності належать особи з високою мірою втрати здоров`я, значною залежністю від інших осіб у забезпеченні життєво важливих соціально-побутових функцій і які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Надаючи правову оцінку таким доводам заявника суд констатує, що досліджені судом, у межах розгляду даної справи, фактичні дані дають підстави для висновку про можливість встановлення в судовому порядку зазначеного заявником факту, з метою забезпечення юридичної визначеності, як складової принципу верховенства права, у правовідносинах, пов`язаних із необхідністю забезпечення постійного догляду з боку заявника над своїм братом, за умови документально підтвердженого стану його здоров`я.

З огляду не наведене слід вважати сформованою у правовій площині мету звернення заявника до суду із вищевказаною заявою.

За таких обставин справи, суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить законодавству і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Встановлення означеного перед цим факту має юридичне значення для заявника, а також напряму впливає на його права, обов`язки та інтереси заінтересованої особи (2), яка потребує постійного стороннього догляду.

Також у заяві не йдеться про отримання заявником, за наслідками встановлення факту, тих, чи інших соціальних виплат, а лише акцентується увага на юридичному визначенні у судовому порядку статусу заявника, з метою забезпечення практичної реалізації догляду за своїм братом, який є інвалідом першої групи Б, внаслідок чого потребує сторонньої допомоги, за умови, що його дружина також є інвалідом.

Таким чином, вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 296, 300, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 - задоволити.

2. Встановити факт відносно того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своїм братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

(1) Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м.Мукачево, пл. О. Духновича, 2;

(2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя В.В. Кость