Справа № 296/7147/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., за участі секретаря судового засідання Бабич А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом представника позивача Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Дубравської Олени Ігорівни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В :

23.01.2023 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира задоволено позовні вимоги КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради та стягнуто з відповідачів у солідарному порядку з заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2014 по 01.05.2021, в сумі 41115,57 грн. та по 756,67 грн. судового збору з кожного.

11.05.2023 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Денисенко М.В. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 23.01.2023 у справі №296/7147/21.

Ухвалою суду заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

22.05.2023 представник КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Дубравська О.І. подала заяву про уточнення позовних вимог.

05.06.2023 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Денисенко М.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що строк позовної давності щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за період з 01.01.2014 по 16.04.2019 пропущено. Крім того остання не мала ніякого відношення до права власності у вказаний період.

09.06.2023 представник КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Дубравська О.І. подала до суду відповідь на відзив, в якому зазнапчила, що ОСОБА_2 , згідно довідки виданої 08.06.2023 КП «ЖТКЕ», проживала та була прописаною у квартирі АДРЕСА_1 з 13.08.1996 року.

15.06.2023 ухвалою суду заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 23.01.2023 у справі №296/7147/21 представника позивача, що діє в інтересах Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Снісар Богдана Юрійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення скасовано.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що квартира АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, споживачами є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №268896139 від 04.08.2021: 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.07.2020; 57/200 частини квартири АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 10.04.2019; 57/200 частини квартири АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 10.04.2019.

На вказану квартиру у КП «Житомитеплокомуненерго» Житомирської міської ради відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 , усі розрахунки, нарахування та всі оплати здійснені власниками квартири зараховуються на загальний особовий рахунок відкритий на квартиру. У виписці якого зазначено, що з 01.01.2014 по 01.05.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить - 41115,57 грн. З яких заборгованість ОСОБА_2 становить 17679,70 грн., (43/100 заборгованості), заборгованість ОСОБА_1 становить 11717,94 грн. (28,5/100 заборгованості), заборгованість ОСОБА_3 становить 11717,93 грн. (28,5/100 заборгованості).

Сторони чи їх представники в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Так ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та її додатками направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_3 . До суду повернулися конверти з відміткою про отримання мамою ОСОБА_3 судових документів 22.06.2023 та 20.07.2023.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає, також просила врахувати, що її син є інвалідом 1 групи.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Денисенко М.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача ОСОБА_2 .. Позовні вимоги не визнає з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №268896139 від 04.08.2021: 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.07.2020; 57/200 частини квартири АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 10.04.2019; 57/200 частини квартири АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 10.04.2019 (а.с. 4-5).

Квартира АДРЕСА_1 , фактично забезпечується послугами з централізованого опалення, що надаються Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради за тарифами, що вказані в довідці (а.с. 6-8) проте, письмовий договір на надання послуг з теплопостачання між сторонами не надано.

Згідно довідки про склад сім`ї від 08.06.2023 виданоє КП «ЖТКЕ» в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 з 14.05.1985 року, ОСОБА_2 з 13.08.1996 року, ОСОБА_3 з 28.11.2017 року, та за ними рахується загальний особовий рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 140).

Рішенням корльовського районного суду м.Житомира від 23.10.2018 встановлено порядок користування спірною квартирою відповідно до часток права власності на квартиру (а.с.118-119

У період з 01.01.2014 по 01.05.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 41115,57 грн.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги».

Представник відповідача ОСОБА_2 просить застосувати строки позовної давності (а.с.134) з 01.01.2014 по 01.01.2017

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 ).

Отже вирішуючи чи підлягає позов до задоволення суд виходить з наступного.

Згідно статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії.

За змістом статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша). Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону (частина четверта).

Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (частини перша, п`ята статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч вимогам статті 526 ЦК України відповідачі, як співвласники квартири, АДРЕСА_1 не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги теплопостачання, у період з 01.01.2014 по 01.05.2021 утворилась заборгованість, яка становить 41115,57 грн., яка наразі є несплаченою.

Хоча суду і не надано письмовий договір між сторонами, суд зауважує, що відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Квартира АДРЕСА_4 , під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідачі, як власники, не відмовилися у встановленому законом порядку, отже, вони зобов`язані нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживали власники у цій квартирі чи ні.

Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17).

Таким чином, враховуючи, що позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення квартири, АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2014 по 01.05.2021, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення шляхом стягнення заборгованості на корсть позивача.

Що строків позовної давності.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

Позивач здійснив розрахунок заборгованості з 01.01.2014 по 01.08.2021 року.

При цьому, з розрахунків встановлено, що оплата послуг за особовим рахунком НОМЕР_4 відбувалася останньогого разу у травні 2021 року. Вказаний особовий рахунок був спільним. Лише у жовтні 2018 року за рішенням Корльовського районного суду м.Житомира відповідачам встановлено порядок користування спільною квартирою відповідно до розміру їх часток, проте особовий рахунок залишився спільним. Отже в даному випадку не має значення хто конкретно оплачував послути, а тому суд відхиляє доводи представника ОСОБА_2 що нема доказів хто саме сплачував за послуги опалення.

Отже пред`являючи позов позивачем не пропушено строк на звернення до суду

Таким чином, враховуючи, що позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2014 року по 01.08.2021 ( з урахуванням розміру часток права власності на квартиру) , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення шляхом стягнення з відповідачів, на користь позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. підлягають відшкодуванню.

Так як ОСОБА_4 є інвалідом першї групи про що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_5 від 16.02.2007 судовий збір з нього стягненню не підлягає.

Голубовська позовні вимоги визнала, з неї підлягає стягненню 50% судового збору -323,47 грн інші 323,47 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 задоволено пропорційно позову на 100%(ні вона ні її представник позв не визнали) , отже з неї необхідно стягнути 976,10 грн судового збору

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача, що діє в інтересах Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Снісар Богдана Юрійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ), на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська, 48, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 17679 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 70 копійок та 976 (дев`ятсот сімдесят шість) гривень 10 копійок витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ), на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська, 48, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 11717 (одинадцять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 94 копійки та 323 (триста двадцять три) гривні 45 копійок витрат по сплаті судового збору.

Повернути Комунальному підприємству «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська, 48, ) з державного бюджету 323 (триста двадцять три) гривні 45 копійок судового збору - сплачених по платіжному дорученню №17923 від 04 сепня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.08.2023

Cуддя В. М. Шкиря