Справа №: 486/1335/23 Провадження № 2-з/486/12/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання їй у користуванні квартирою (заміна вхідних замків, передача у користування іншим особам та інше), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті; накласти арешт на 1/2 частину вказаної квартири, що належить ОСОБА_2 , до розгляду справи по суті; накласти арешт на автомобіль «Toyota», модель LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2013 р.в., що належить ОСОБА_2 та заборонити вчиняти дії пов`язанні з відчуженням вказаного автомобіля до розгляду справи по суті.

Вказану заяву обґрунтовує тим, що має намір звернутись до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. З 28 вересня 2001 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 липня 2023 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано: 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , легковий автомобіль марки «Toyota», модель LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2013 р.в., меблі та побутова техніка, які знаходяться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

18 серпня 2023 року нею отримано попередження щодо виселення, в якому її просять виселитись з квартири, звільнити квартиру від особистих речей та попереджено, що у разі невиконання вимог власників квартири, вони замінять замки в квартирі. Крім того, відповідач неодноразово зазначав, що вона не отримає частки у майна, на яке вона має право відповідно до закону, попереджав, що відчужить автомобіль, придбаний у шлюбі. Такими діями відповідач не лише позбавить її єдиного житла, а й позбавить дитину матері. У разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири та на автомобіль, придбані у шлюбі, та заборони відповідачу здійснювати будь-які дії щодо їх відчуження, це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 липня 2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 вересня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 108.

Згідно Інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 16 серпня 2023 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по 1/2 частці кожному.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Toyota», модель LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

В силу ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Види заходів забезпечення позову передбачені ч.1 ст.150 ЦПК України.

Разом з тим суд враховує, що згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути ускладнено, чи стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи приписи п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи, що право на спірне майно є предметом майбутнього позову про поділ спільного майна подружжя, про що вказує у заяві особа, яка подала заяву, що між сторонами виник спір, а також, що у разі відчуження вказаного майна, виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог може бути ускладненим чи унеможливити, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/2 частину квартири та на автомобіль, що належить ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

Стосовно заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання у користуванні квартирою (заміна вхідних замків, передача у користування іншим особам та інше), суд приходить до наступного.

Вказана вимога не є предметом спору про поділ майна подружжя, а стосується інших правовідносин, які склалися між сторонами, тому в цій частині заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 152, 153,154, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна 040, яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota», модель LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження автомобілем.

Відмовити в частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання у користуванні квартирою АДРЕСА_2 (заміна вхідних замків, передача у користування іншим особам та інше).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали направити Другому відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (б-р Квітковий 4, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, 55002) та Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (пров. Транспортний, 1а/1, м. Миколаїв, 54020), до виконання, а також учасникам справи, до відому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова