Справа № 641/920/22
Провадження № 4-с/553/19/2023
У Х В А Л А

Іменем України

17.08.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої судді - Подмаркової Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик М.А. та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні № 56597831,

в с т а н о в и в:

Адвокат Качмар В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

- поновити ОСОБА_1 строк на подання даної скарги;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 20.01.2022 № 56597831 старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик Маргарити Анатоліївни про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020, що видав ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009, виданого 05.06.2018 Комінтернівським районним судом міста Харкова;

- зобов`язати старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик Маргариту Анатоліївну припинити втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 , яке здійснюється ОСОБА_3 у формі проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56597831.

На обґрунтування скарги зазначив, що 05.06.2018 Комінтернівським районним судом міста Харкова було видано виконавчий лист № 2-2924/2009 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ВАТ "Державний ощадний банк України". Постановою від 18.08.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник О.В. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2924/2009 від 05.06.2018.

У вересні 2020 року стягувач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просив: - визнати незаконними та неправомірними дії чи бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова щодо не надання відповіді на звернення (заяву) АТ "Ощадбанк" від 11.08.2020; - визнати незаконними та неправомірними дії чи бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова щодо виконання судового рішення в рамках ВП 56597831; - зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова щодо виконання судового рішення в рамках ВП 56597831 усунути порушення (поновити порушене право заявника) та провести усі необхідні дії в рамках ВП 56597831, що передбачені діючим законодавством.

16.12.2020 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/6959/20 у задоволенні скарги стягувача відмовлено.

11.08.2021 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.12.2020 скасовано, скаргу стягувача на дії та бездіяльність державного виконавця та посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова щодо ненадання відповіді на звернення (заяву) стягувача від 11.08.2020, визнано неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Коник О.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 56597831 при наявності непогашеної заборгованості відповідно до винесеного рішення, в іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

20.01.2022 старшим державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик М.А. винесено постанову № 56597831 про скасування процесуального документу, якою виконавцем скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020, що видала ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009, виданого 05.06.2018 Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Боржник вважає, що постанова виконавця від 20.01.2022 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020, а також постанова виконавця від 02.02.2022 про стягнення з боржника виконавчого збору, є незаконною, порушує майнові та особисті немайнові права боржника, створює підстави для подальшого втручання виконавця в майнові та особисті немайнові права боржника. 02.02.2022 виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 11097,49 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11.08.2021 постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020 не визнана незаконною, не визнана неправомірною та не скасована, не зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), не скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, за наслідками розгляду скарги стягувача, поданої в порядку, визначеному ч. 3 ст. 74 Закону. Законом не передбачено право виконавця скасовувати постанову виконавця про закінчення виконавчого провадження. Прийняття виконавцем постанови від 20.01.2022 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020 є незаконним, свавільним, суперечить принципам виконавчого провадження та має ознаки зловживання виконавцем владою (службовим становищем).

Оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020, що видала ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009, виданого 05.06.2018 Комінтернівським районним судом м. Харкова у визначеному Законом порядку не скасована, виконавче провадження не відновлене, у виконавця відсутні законні підстави для створення виконавчого документа у формі стягнення з боржника виконавчого збору, відсутні законні підстави для отримання відомостей про боржника, що становлять банківську таємницю, відсутні законні підстави для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

15.12.2022 від представника філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" Шахової О.І. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що доводи, на які посилається боржник, незаконними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 11.08.2021 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.12.2020 скасовано, скаргу стягувача на дії та бездіяльність державного виконавця та посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова щодо ненадання відповіді на звернення (заяву) стягувача від 11.08.2020, визнано неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Коник О.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 56597831 при наявності непогашеної заборгованості відповідно до винесеного рішення, в іншій частині у задоволенні скарги відмовлено. На даний час боржник оскаржує вказану постанову в суді касаційної інстанції.

27.01.2022 представник АТ "Ощадбанк" звернувся із заявою до начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням: - відновити виконавче провадження № 56597831, про що винести відповідну постанову та направити її на адресу стягувача; - письмово повідомити про причини ненадання відповідей на звернення АТ "Ощадбанк" від 11.08.2020 та від 11.10.2021; - виправити помилки в постанові про відкриття виконавчого провадження № 56597831 від 20.06.2018 та всіх наступних документах виконавчого провадження № 56597831, а саме: замість "стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість у розмірі 110974,90 грн" зазначити "стягнути з ОСОБА_1 на користь філії - ХОУ АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором № 1906 від 27.06.2007 в сумі 14237,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.05.2009 становить 109628,60 грн"; - здійснити опис майна боржника за місцем мешкання; - повідомляти представника стягувача про місце, дату та час проведення виконавчих дій; - залучити представника стягувача до проведення виконавчих дій; - здійснити дії щодо ідентифікації майна боржника шляхом направлення запитів до органів повноважних реєструвати набуття або заміну права власності; - одночасно стягувач повідомляє про згоду авансувати проведення виконавчих дій за умови надання документів, що підтверджують наявність таких витрат; - направляти та належним чином пересвідчуватись в отриманні сторонами виконавчого провадження документів виконавчого провадження; - за наслідками розгляду заяви письмово повідомляти стягувача в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" за адресою: м. Харків, Конституції майдан, 22.

З офіційного сайту АСВП стало відомо про винесення постанови від 20.01.2022 про скасування процесуального документу на підставі абзацу 4 частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", якою була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020.

Таким чином, постанова Харківського апеляційного суду від 11.08.2021 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Коник О.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 56597831 при наявності непогашеної заборгованості відповідно до винесеного рішення була виконана старшим державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик М.А.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 . Аргументи скаржника та його представника не відповідають дійсним обставинам справи. У задоволенні скарги просить відмовити.

26.01.2023 від представника філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" Шахової О.І. надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. На обґрунтування заяви зазначила, що 25.01.2023 в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карповим О.В. здійснено перевірку виконавчого провадження № 56597831; скасовано постанову про скасування процесуального документу від 20.01.2022 № 56597831; зобов`язав державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власік М.А. або відповідального державного виконавця, який замінює останнього за територіальною дільницею виконавчих проваджень, вжити відповідних заходів, передбачених вимогами Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, спрямованих на фактичне та неупереджене виконання виконавчого провадження. За вказаними діями була винесена постанова про перевірку законності матеріалів виконавчого провадження. Виходячи з викладеного, розгляд вищевказаної скарги є неактуальним, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

25.04.2023 від адвоката Качмара В.О. надійшли заперечення на заяву про закриття провадження в якій він просить відмовити у задоволенні заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" про закриття провадження у справі. На обґрунтування зазначив, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки, ОСОБА_1 не оскаржує постанову № 56597831 від 20.01.2022 про скасування процесуального документу, якою державним виконавцем Коник О.В. скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 18.08.2020 за виконавчим провадженням № 56597831. Постанова від 20.01.2022 № 56597831 старшого державного виконавця Власик М.А. не є скасованою. Заява представника банку про закриття провадження не містить посилань на підстави закриття провадження у справі в частині розгляду вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик М.А. припинити втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 , яке здійснюється ОСОБА_3 у формі проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56597831.

10.08.2023 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 56597831.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи до суду не прибули.

Від представника АТ «Ощадбанк» Шахової О.І. надійшла заява про розгляд скарги без представника банку, заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору підтримують.

Інші учасники справи про причини неявки не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно частини 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи за скаргою, оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП № 56597831, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.06.2018 Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 2-2924/2009 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 110974,90 грн.

Постановою від 20.06.2018 старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєвим Б.Є. за заявою стягувача відкрито виконавче провадження № 56597831.

20.06.2018 постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєва Б.Є. при примусовому виконанні накладено арешт на майно, що належить боржнику.

01.11.2018 постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєва Б.Є. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2924/2009 на підставі заяви боржника із ухвалою Верховного суду України, зупинено.

09.07.2020 постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Владимир Я.В. при примусовому виконанні поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2924/2009 виданого 05.06.2018.

10.07.2020 постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Владимир Я.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009 виданого 05.06.2018, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

18.08.2020 постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник О.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009, виданого 05.06.2018, визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 300,00 грн.

20.01.2022 постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик М.А. скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 18.08.2020, що видав ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009 виданого 05.06.2018.

Не погоджують з вищевказаним рішенням та вважаючи його незаконним, а дії державного виконавця щодо його винесення неправомірними, ОСОБА_1 11.02.2022 звернувся до суду зі скаргою.

Згідно статті 120 Цивільного процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до положень статті 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 5 ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

В частині другій статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

З огляду на вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду скарги на дії державного виконавця, суд вважає за необхідне поновити стороні скаржника строк на подання скарги.

Як вбачається з постанови від 25.01.2023 про перевірку законності матеріалів виконавчого провадження в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпова О.В. постанова про скасування процесуального документу від 20.01.2022 № 56597831 була скасована та зобов`язано державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власік М.А. або відповідального державного виконавця, який замінює останнього за територіальною дільницею виконавчих проваджень, вжити відповідних заходів, передбачених вимогами Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, спрямованих на фактичне та неупереджене виконання виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Пунктом 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В даній справі вбачається, що після звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою, оскаржуване ним рішення державного виконавця було скасовано в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карповим О.В. та зобов`язано державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власік М.А. або відповідального державного виконавця, який замінює останнього за територіальною дільницею виконавчих проваджень, вжити відповідних заходів, передбачених вимогами Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, спрямованих на фактичне та неупереджене виконання виконавчого провадження. Відтак, вказана обставина свідчить про досягнення тієї мети, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами в частині вимог про визнання незаконною та скасування постанови не залишилось неврегульованих питань, а тому провадження в цій частині може бути закрито за відсутністю предмету спору.

Стосовно вимоги заявника про зобов`язання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик Маргариту Анатоліївну припинити втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 , яке здійснюється ОСОБА_3 у формі проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56597831 слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасника справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Матеріали скарги не містять доказів про втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 , яке здійснюється ОСОБА_3 у формі проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56597831, що могло б призвести до порушення прав скаржника ОСОБА_1 .

Суд вважає, що скаржником не доведено, в чому саме полягає втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 та не надано належних доказів, які вказують на порушення державним виконавцем вимог закону.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог зобов`язання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик Маргариту Анатоліївну припинити втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 , яке здійснюється ОСОБА_3 у формі проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56597831 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 1 статті 255, статей 447, 451 Цивільного процесуального кодексу України, закону України «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 в частині вимог про визнання незаконною та скасування постанови від 20.01.2022 № 56597831 старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик Маргарити Анатоліївни про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020, що видав ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2924/2009 - закрити.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик Маргарити Анатоліївни припинити втручання у майнові та особисті немайнові права ОСОБА_1 , яке здійснюється ОСОБА_3 у формі проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56597831, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.08.2023.

Головуючий Ю.М. Подмаркова