01 червня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі - Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_3 ) про зміну розміру аліментів,
27.07.2021 цивільна справа надійшла в провадження судді Божко В.В.
21.09.2021 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з підстав звільнення судді ОСОБА_10 у відставку, цивільна справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 19.10.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.01.2023 закрито підготовче провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву, заперечень до суду надано не було.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Цих випадків, суд не встановив, а відповідач суду не довів.
Суд наголошує, що згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача належним чином користуватися своїми процесуальними правами та виконувати свої процесуальні обов`язки.
При цьому суд наголошує, що відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільного сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.11.2010.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 18.09.2012 у справі №2018/10484/2012 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.07.2012 р. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.11.2012 у справі №2018/11591/2012, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.01.2013 визнано ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування 1/2 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 .Зобов`язано Київський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_11 з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 03.03.2012 уклали шлюб. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу- ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 .

Також, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 21.07.2012 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , 21 липня 2012 року уклали шлюб. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу- ОСОБА_15 , дружини - ОСОБА_15 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 13.05.2016 вбачається, що у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась донька ОСОБА_7 .

Також, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 06.05.2021 вбачається, що у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_8 .

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_8 серії НОМЕР_9 ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, загальне захворювання, дата видачі посвідчення 27.01.2021, видане довічно.

Позивач посилався на те, що на час звернення до суду з даним позовом його матеріальне становище суттєво погіршилось, в зв`язку з народженням двох дітей, знаходженням дружини у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років та погіршенням стану його здоров`я і призначенням 3 групи інвалідності.

З наданих до суду довідок вбачається, що позивач в період з 01.03.2020 по 25.03.2021 неодноразово звертався до поліклініки КНП «МКЛ №7» з приводу свого стану здоров`я.

У зв`язку з тривалою хворобою та перебуванням на лікарняному, наявності ознак стійкої втрати працездатності, рішенням ЛКК №745 від 31.10.2020 направлений на ОБЛ ЛКК для експертного вирішення питання щодо оформлення групи інвалідності.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, медична карта №33353/20 від 28.07.2020 він має міопатію середнього ступеню правового ока. Початкова катаракта правого ока. Міопатія високого ступеню, стан задньої закритої вітректомії лівого ока. Ускладнена катаракта, рецидив відшарування сітківки лівого ока. Переферична вітреоретинальна дистрофія. Рекомендоване постійне лікування медикаментами.

Відповідно до довідки від 21.05.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані всі троє неповнолітніх дітей:син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач посилався на те, що його дружина ОСОБА_3 у зв`язку з народженням сина ОСОБА_8 перебуває на обліку в УСЗН адміністрації Новобаварського району ХМР та не отримує ніяких видів допомоги станом на 19.01.2021. Також його дружина працює в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» на посаді асистента кафедри вищої математики і їй відповідно до довідки від 07.06.2021 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку - з 18.06.2021 по 25.04.2024.

Відповідно до довідки №186 донька позивача ОСОБА_7 має захворювання та перебуває на диспансерному обліку в Міській дитячій поліклініці №23, та потребує домашнього нагляду.

З наданої позивачем довідки ТОВ «Біолар» вбачається, що ОСОБА_1 в період з січня 2020 по грудень 2020 працював в ТОВ «Біолар» та отримав дохід за період з січня по липень 2020 року в розмірі 103 563,93 грн.

Відповідно до довідки про доходи №5942 0199 5894 1647 зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Київському об`єднаному управлінні ПФУ м.Харкова в Харківській області і отримує пенсію по інвалідності, яка за період з січня 2021-червень 2021 склала 13 000 грн.

Крім того, згідно довідки про доходи №7053 1004 2101 1028 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Київському об`єднаному управлінні ПФУ м.Харкова в Харківській області дохід з січня 2021-січень 2022 складає 26401,00 грн.

Відповідно до довідки з Державного центру зайнятості Харківського міського центру зайнятості вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний в Харківському МЦЗ з 05.01.2021, дохід за період з 05.01.2021 по 31.05.2021 становить 44321,46 грн.

Позивач надав до суду на підтвердження надання матеріальної допомоги копії чеків переказу «Укрпошти» про переказ грошових коштів на утримання ОСОБА_4 : 12.03.2021 на суму 1198 грн., 26.03.2021 на суму 4300 грн., 09.06.2021 на суму 2000 грн., 09.06.2021 на суму 2000 грн., 09.10.2021 на суму 3000 грн., які не ос порені та не спростовувались відповідачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , зробленого державним виконавцем Дуденко А., заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 станом на 01.11.2021 складає 15682,87 грн., станом на 31.12.2019 заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Згідно зі статтею 180Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 182Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Ураховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів в 2012 році змінився матеріальний стан позивача, суттєво погіршився стан його здоров`я, про що стороною позивача надано відповідні докази, позивач є інвалідом 3 групи по зору, не працює, єдиним джерелом існування є пенсія за інвалідністю, якої недостатньо для задоволення всіх потреб його родини, на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має інших доходів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає зменшенню.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

Належних та допустимих доказів на спростування позиції позивача відповідачем надано не було. Суд звертає увагу на те, що статтями 10,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України- Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, ,141, 259, 264, 265, 274,280-282 ЦПК України, cуд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.11.2012 року, справа №2018/11591/2012 на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини заробітку щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_1 , але не менше 50% мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя