ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/135/23 Справа № 204/7816/14-ц Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Паромовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25 січня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 13/ф/3, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 54 500 доларів США на строк до 24 січня 2038 року зі сплатою 12,9 процентів річних за користування кредитом у валюті кредиту, а на прострочену заборгованість у розмірі 13,9 процентів річних.

Кредитні зобов`язання позичальника забезпечені порукою ОСОБА_1 , на підставі укладеного 25 січня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 договору поруки №13/ф/3/1П.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25 січня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки без оформлення заставної № 13/ф/3/1з, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського МНО Мельником О. І., зареєстрований у реєстрі за № 198, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_2 неналежно виконувала зобов`язання щодо оплати щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 13 жовтня 2014 року утворилася заборгованість, що становить: 47 685,57 доларів США - строкова заборгованість по тілу кредиту, 544,51 доларів США - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 221,74 доларів США - поточна заборгованість зі сплати процентів, 2 302, 01 доларів США прострочена заборгованість зі сплати процентів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 430,04 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2 098,76 грн, штраф нарахований на підставі пункту 4.2 договору іпотеки - за порушення зобов`язання зі страхування предмету іпотеки у розмірі 13 800 грн.

Враховуючи зазначене просило тягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором та нараховані штрафні санкції.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року, з урахуванням ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 року про виправлення описки, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» строкову заборгованість за тілом кредиту в розмірі 47 685,57 доларів США, прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 544,51 доларів США, поточну заборгованість зі сплати процентів у розмірі 221,74 доларів США, прострочену заборгованість зі сплати процентів у розмірі 2 302,01 доларів США, а всього 50 753,83 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах позовної давності у розмірі 430,04 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2 098,76 грн, штраф на підставі пункту 4.2 договору іпотеки в розмірі 13 800,00 грн, а всього 16 328,80 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором щодо оплати щомісячних платежів по кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а тому відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, норм ЦК України, є підставою для задоволення позовних вимог банку про солідарне стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що при укладенні кредитного договору банком, було порушено права ОСОБА_2 , як споживача фінансових послуг, які надає банк щодо надання позичальнику перед укладенням кредитного договору у письмовій формі повної інформації про умови кредитування, орієнтовної сукупної вартості кредиту, не взято до уваги тих обставин, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позичальником грошових коштів. Зазначає, що при сплаті позичальником щомісячних платежів, установлених кредитним договором, гроші зараховувалися спочатку на погашення відсотків, а потім на оплату частини кредиту, що свідчить про одностороннє вирішення Банком такого порядку погашення заборгованості за кредитом. Крім того, у позивача відсутні правові підстави для нарахування збільшеної на 1% (з 12,9% до 13,9%) процентної ставки за кредитним договором. Матеріали справи не містять належним чином засвідчених копій платіжних доручень, меморіальних ордерів, розписок, чеків, які б підтверджували факт видачі 25 січня 2008 року ОСОБА_2 кредиту у розмірі 54 500,00 доларів США, а також і здійснення його часткового погашення, а тому відсутні жодні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед ПАТ АБ «Укргазбанк», а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначених у розрахунку є безперечним. Вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування штрафу та пені, оскільки відсутні належні докази порушення ОСОБА_2 умов договору іпотеки. Також судом першої інстанції не надано оцінки доводам про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості зі сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Вказує, що серед іншого, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, оскільки останній договір поруки з банком не підписував.

ПАТ АБ «Укргазбанк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року в частині вирішення позовних вимог банку про стягнення заборгованості та судових витрат з ОСОБА_1 скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції у частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, а також штрафу, нарахованого на підставі пункту 4.2 договору іпотеки, правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення у наведеній частині суду є законним та обґрунтованим.

Встановивши на підставі судової почеркознавчої експертизи №919-20 від 25 вересня 2020 року, що ОСОБА_1 не підписував договір поруки №13/ф/3/1П від 25 січня 2008 року, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання його солідарним боржником разом із позичальником ОСОБА_2 , та стягнення з нього заборгованості за кредитним договором і штрафних санкцій.

Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження фактичної передачі їй кредитних коштів, вказавши, що такі аргументи спростовуються наявною в матеріалах справи заявою № 75_13 від 25 січня 2008 року про видачу готівкових коштів, підписаною ОСОБА_2 , визнав правильним порядок зарахування банком сплачених позичальником коштів та доведеним розмір заборгованості за кредитним договором.

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та передано справу у зазначеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суди встановили розмір заборгованості ОСОБА_2 , покладаючись лише на розрахунок заборгованості за відсутності первинних бухгалтерських документів, якими б підтверджувалася правильність такого розрахунку та без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17 та від 13 червня2018 року у справі №733/608/16-ц. Крім того, визнаючи доведеними вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд апеляційної інстанції не перевірив та не надав належної оцінки доводам апелянта про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості зі сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відзив на апеляційну скаргу при новому апеляційному розгляді справи до суду не надходив.

Враховуючи, що рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, а судом касаційної інстанції постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та передано справу у зазначеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в межах заявлених вимог до ОСОБА_2 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в цій частині без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 січня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №13/ф/3, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 54 500 доларів США на строк до 24 січня 2038 року зі сплатою 12, 9 процентів річних за користування кредитом, а на прострочену заборгованість у розмірі 13,9 процентів річних.

Згідно із заявою №75_13 від 25 січня 2008 року про видачу готівки, ОСОБА_2 отримала кредитні кошти у розмірі 54 500 доларів США.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 25 січня 2008 року укладений договір поруки № 13/ф/3/1П, відповідно до умов якого ОСОБА_1 , як поручитель, зобов`язувався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником усіх зобов`язань за кредитним договором.

В той же день, на забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки №13/ф/3/1з без оформлення заставної, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй квартиру, загальною площею 34,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором № 13/ф/3 від 25 січня 2008 року належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідно до наданого банком розрахунку станом на 13 жовтня 2014 року складала: строкова заборгованість по кредиту в розмірі 47 685,57 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 544,51 доларів США, поточна заборгованість зі сплати процентів у розмірі 221,74 доларів США, прострочена заборгованість зі сплати процентів у розмірі 2 302,01 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 430,04 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2 098,76 грн, та нарахований на підставі пункту 4.2 договору іпотеки штраф у розмірі 13 800,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений договором строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та нарахованих штрафних санкцій, суд першої інстанції, виходив із того, що надані позивачем докази підтверджують факт укладання 25 січня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 кредитного договору, отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у розмірі 54 500,00 доларів США, часткового погашення позичальником кредиту та сплату нею процентів за користування кредитними коштами, та прострочення ОСОБА_2 сплати чергових платежів згідно графіку погашення заборгованості.

Колегія суддів, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та з урахуванням наданих під час перегляду у суді апеляційної інстанції первинних документів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність достатніх та допустимих доказів на підтвердження визначеної ПАТ АБ «Укргазбанк» у наданому ним розрахунку суми заборгованості.

Так, з розрахунку, виписки по рахункам та розрахункових документів (т.3 а.с.141-157) вбачається, що: заборгованість по кредиту прострочена у розмірі 544,51 доларів США виникла за період з 01 червня 2014 року по 13 жовтня 2014 року; заборгованість по процентах поточна у розмірі 221,74 доларів США виникла за період з 01 жовтня 2014 року по 13 жовтня 2014 року; заборгованість по процентах прострочена у розмірі 2 302,01 доларів США виникла за період з 01 травня 2014 року по 13 жовтня 2014 року; заборгованість по кредиту строкова у розмірі 47 685,57 доларів США сума заборгованості, строк якої на 13 жовтня 2014 року не настав та яку позивач має право достроково стягнути відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України.

Аргументи про одностороннє вирішення Банком такого порядку погашення заборгованості за кредитом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки порядок погашення заборгованості встановлений п. 3.3.9 кредитного договору.

Необґрунтованими є також посилання в апеляційній скарзі про відсутність правових підстав для нарахування збільшеної на 1% (з 12,9% до 13,9%) процентної ставки за кредитним договором, оскільки п. 1.1 кредитного договору передбачена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 12,9 % річних у валюті кредиту, а згідно з п. 3.1.10 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки, зазначеної у п. 1.1, збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, процентна ставка була збільшена на 1% саме за тими сумами, які утворилися в день виникнення простроченої заборгованості.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність нарахування штрафу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у порушення п.п.3.3.14, 3.3.15, 3.3.18 кредитного договору та п.п.3.3.4, 3.3.4.1, 3.3.4.2 договору іпотеки №13/ф/3/1з від 25 січня 2008 року допущено неодноразове тривале переривання строку страхування предмету іпотеки: на 24,5 місяців у період між дією договорів страхування №10310001 від 24 вересня 2010 року, укладеного з ПАТ СК Арма та №-01 від 10 жовтня 2012 року, укладеного з ПАТ СК ВУСО; після закінчення дії строку страхування №1-01 від 10 жовтня 2013 року. Таким чином, враховуючи п.4.3 договору іпотеки ОСОБА_2 зобов`язана сплати штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки, що складає 13 800,00 грн.

Щодо аргументів про необхідність застосування строку давності до вимог про сплату процентів та пені, колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність у три роки.

За змістом частини 1 статті 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно п.5.8 кредитного договору №13/ф/3 від 25 січня 2008 року строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених Банком під час виконання умов цього договору.

З розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 востаннє виконала зобов`язання щодо щомісячної сплати кредиту 05 квітня 2014 року та після цього повністю припинила сплату кредиту. Також, 07 травня 2014 року ОСОБА_2 сплатила проценти, нараховані за квітень 2014 року у розмірі 512,94 доларів США. Після цього, востаннє 26 вересня 2014 року ОСОБА_2 сплатила проценти у розмірі 307,00 доларів США. Пеня за несвоєчасну процентів нарахована за період з 11 червня 2012 року по 13 жовтня 2014 року. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту нарахована за період з 11 листопада 2011 року по 13 жовтня 2014 року.

Зазначене свідчить про те, що сума вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо стягнення кредиту, процентів, пені пред`явлена до стягнення в межах трирічного строку позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України та пунктом 5.8 кредитного договору.

Частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладення кредитного договору, встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати детальнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У частині четвертій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

Факт отримання позивачем інформації, передбаченої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року №168, підтверджується кредитним договором №13/ф/3 від 25 січня 2008 року, додатком №1 до кредитного договору, який є його невід`ємною частиною та умовами кредитування Власний внесок 0% по програмі Житло в кредит для придбання нерухомості на вторинному ринку, які підписані ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу того, що банк не дотримався вимог статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Отже, приведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції судове рішення в частині вирішення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в зазначені частині без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова