Провадження № 2/204/1469/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кошелюк Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, уточнивши який 28.03.2023 року, просила суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 2 місяці з часу набрання законної сили даним рішенням.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина. Ще при житті спадкодавець ОСОБА_2 14.09.2011 року склала заповіт на користь своєї доньки ОСОБА_1 на все майно, яке їй належало. Однак про існування даного заповіту позивачу нічого не було відомо. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивач звернулась до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, 09.11.2022 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_2 так як пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивач зазначає, що її необізнаність як спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив винести рішення на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 16 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.14).

Згодом, як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 28 липня 1995 року Красноармійським відділом реєстрації актів цивільного стану, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.20).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_4 у віці 59 років про що складено відповідний актовий запис №177 та видано 08 серпня 1996 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.15).

Свідоцтво про право власності на житло видане згідно з рішенням від 22 вересня 2000 року, посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_2 та членам її родини в особі ОСОБА_6 (а.с.21).

Реєстраційне посвідчення, видане начальником бюро технічної інвентаризації 03.11.2000 року за формою 6 посвідчує, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане комісією з приватизації державного житлового фонду при Ясиноватському регіональному представництві Донецької залізничної дороги від 22 вересня 2000 року, що записано у реєстрову книгу №26 за реєстровим №2а (а.с.22).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, видане Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Краматорськ №31281837 від 13.09.2011 року, квартира за адресою: АДРЕСА_3 , із реєстраційним номером майна 34504235, належить на праві власності ОСОБА_6 у частці та ОСОБА_2 у частці (а.с.23).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 у віці 42 роки про що складено відповідний актовий запис №611 та видано 07 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до нотаріальної контори звернулась його матір ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої приватним нотаріусом Дух І.О. заведено спадкову справу №177/2015, що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57613687 від 19.09.2019 року (а.с12) та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42299331 від 01.12.2015 року (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 19 вересня 2019 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1923, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є спадкоємицею за законом після смерті свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 1/2 частки квартири номер АДРЕСА_4 (а.с.24).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 15 вересня 2021 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є матір`ю позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років (а.с.19).

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті матері ОСОБА_1 звернулась до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, у зв`язку із чим було заведено спадкову справу №627/2022, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70497682 від 02.11.2022 року (а.с.13).

Постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. №1577/02-31 від 09.11.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , та на підставі ст.1272 ЦК України, рекомендовано звернутись до суду з позовом про продовження терміну подачі заяви про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.9).

Відповідно до заповіту серії ВРМ №921174, посвідченого 14 вересня 2011 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №3402, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , на випадок її смерті зробила таке розпорядження: «все своє майно, яке буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалося, а також все те, що буде належати мені за законом та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків я заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , що на момент заповіту мешкає за адресою: АДРЕСА_5 » (а.с.17-18).

Наявність заповіту також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №28060814 від 14.09.2011 року (а.с.10).

Як зазначає позивач в позовній заяві, останньою був пропущений шестимісячного строк на звернення до нотаріуса з відповідною заявою через те, що вона не була обізнана про наявність заповіту після смерті матері.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглядаючи спір по суті, судом, з урахуванням положень зазначених норм ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та, дослідивши поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 встановлено, що позивач не скористалась правом на прийняття спадщини у зв`язку з поважними причинами у зв`язку з необізнаністю про наявність складеного за життя заповітом матері, зазначене свідчить про поважність причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та наявність підстав для застосування ч.3 ст.1272 ЦК України, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.2, 4, 13, 76-77, 79, 80-82, 133, 137, 263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар