Справа № 465/6496/19 Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 22-з/811/295/22 Доповідач в 2-й інстанції Шандра М. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Гай О.О.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Львівського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ «Служби у справах дітей» Личаківського району управління «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.11.2022 заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з неповнолітніми синами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кожен перший, третій тиждень місяця - з 10:00 години суботи до 18:00 години неділі поза межами постійного місця проживання дітей, за місцем проживання матері - АДРЕСА_1 , без присутності батька, до набрання чинності рішенням суду у даній справі № 465/6496/19.

У задоволенні решти вимог заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

26.12.2022 на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 25.11.2022.

В обґрунтування клопотання зазначає, що застосований судом спосіб забезпечення позову не лише не сприяє найкращому забезпеченню прав дітей, а, навпаки, створює загрозу для їх психічного та фізичного здоров`я, прав та інтересів.

Звертає увагу на те, що після постановлення Львівським апеляційним судом ухвали від 25.11.2022 про забезпечення позову, ОСОБА_2 на її виконання прибула для побачення з дітьми 03.12.2022 за місцем проживання дітей. Спочатку вони спілкувалися, а в подальшому, як з`ясувалося, ОСОБА_2 намагалася підняти наймолодшого сина, та ледь його не впустила, на що відреагували старші діти, їй це не сподобалося та вона почала кричати, погрожувати дітям, тому вони почали втікати в іншу кімнату, а ОСОБА_2 намагалася вибити двері в цю кімнату. В подальшому він викликав патрульну поліцію, яка вислухавши всіх, поставила вимогу ОСОБА_2 піти.05.12.2022 вони з дітьми з`явилися до Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, де діти надали інспектору поліції пояснення щодо подій 03.12.2022 (копії додаються).Також, заяви про небажання спілкуватися із матір`ю із описом подій 03.12.2022були написані дітьми голові Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (копії додаються).В подальшому, ОСОБА_2 прибула для побачення з дітьми на виконання ухвали про забезпечення позову 17.12.2022, що також завершилося скандалом та викликом поліції самими дітьми (прибув екіпаж 101 патрульної поліції, однак до його прибуття ОСОБА_2 залишила квартиру та пішла).

Наголошує, що у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальна справа № 465/973/22 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно з повідомленням про підозру від 17.01.2022, ОСОБА_2 підозрюється в тому, що 31.08.2021 близько 14.20 год. маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розпилила через відкрите вікно водія в салон автомобіля речовину подразнюючої дії «Терен-4», чим спричинила їх малолітнім дітям тілесні ушкодження.

Вважає, що застосовані судом заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення інтересів виключно ОСОБА_2 , однак вони не враховують жодним чином інтереси самих дітей. ОСОБА_2 не просто негативно впливає на психологічний стан дітей, вона насправді створює загрозу для їх життя та здоров`я. Тому такі заходи необхідно скасувати.

Просить заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.11.2022 скасувати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав свою заяву, ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_3 заперечили проти задоволення заяви, посилаючись на доводи, викладені у запереченні на заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що в клопотанні ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 25.11.2022 слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Діти сторін проживають з батьком.

Між сторонами у справі склалися стосунки, які позбавляють позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 можливості регулярно спілкуватися з синами.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини повинен вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989).

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.11.2020 у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17.05.2021 в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15.09.2021 в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається в якнайкращих інтересах дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Враховуючи викладене, встановивши наявність обставин, які позбавляють позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 можливості спілкуватися з її синами, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дітьми та відсутності обставин, які обмежують право на таке спілкування, з урахуванням практики ЄСПЛ та Верховного Суду у подібних правовідносинах, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 25.11.2022.

Позбавлення матері будь-якої можливості контактувати з її дітьми виключає за своєю суттю будь-які шанси на відновлення належного емоційного контакту між дітьми та нею, покращення психоемоційного характеру їх відносин. Разом з тим, здоровий психоемоційний характер стосунків дітей з обома батьками, незалежно від їх сімейного статусу та місця проживання, емоційний контакт з обома батьками відповідатиме найкращим інтересам дітей.

За таких обставин, підстав для скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 25.11.2022 суд не вбачає.

Керуючись ст. 158 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В клопотанні ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року в справі 465/6496/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено: 06.06.2023

Головуючий

Судді