Справа № 590/350/23
Провадження № 2-з/590/1/23
УХВАЛА

іменем України

31 березня 2023 року смт. Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Деркач І.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області про повернення відумерлого майна та визнання права власності в порядку спадкування,

установив:

30 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області про повернення відумерлого майна та визнання права власності в порядку спадкування.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Свеській селищній раді Шосткинського району Сумської області вчиняти дії щодо відчуження, передачі в оренду чи користування третім особам земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1833 га кадастровий номер :01:001:0290, а також заборонити вчиняти всі інші дії щодо розпорядження вказаною земельною ділянко до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви зазначила, що є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і має намір у судовому порядку визнати своє право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. Однак є підстави вважати, що Свеська селищна рада Шосткинського району Сумської області до вирішення судового рішення за її позовною заявою може відчужити на користь третіх осіб, передати в оренду чи іншим способом розпорядитися земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1833 га кадастровий номер :01:001:0290, що може утруднити чи зробити неможливим вирішення судом рішення або обмежити її у вільних правах на володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вимог цивільного процесуального закону, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно частини 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом заборони відчуження та вчинення будь яких дій щодо спірної земельної ділянки, в тому числі підтвердження тих фактів, що відповідач має намір чи здійснює дії по відчуженню земельної ділянки чи іншим чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення є необґрунтованим.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області про повернення відумерлого майна та визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.М. Деркач