Справа № 214/6636/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 травня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сіденка С.В.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

у відсутність позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання матері дитини,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд зменшити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання відповідачки з 1/4 до 1/16 частки заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, посилаючись на зміну сімейного стану. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішенням суду від 24.11.2021 з нього стягнуто аліменти на утримання відповідачки, як матері його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трирічного віку сина. Однак при написанні заяви до суду про визнання позову у справі № 214/8412/21 він вважав, що визнає позов про стягнення аліментів на утримання дитини, а не матері дитини, тому вважає, що відповідачка ввела його в оману, без його відома подавши заяву про стягнення з нього на своє утримання алімен6тв та отримавши позитивне рішення з цього спору. Крім того, на підставі судового наказу у справі № 214/8409/21 від 21.06.2022 його роботодавцем з лютого 2022 року проводилися утримання на погашення аліментів на сина ОСОБА_4 . До лютого 2022 року він забезпечував сина продуктами харчування, засобами гігієни, одягом, сплачував комунальні платежі, тощо, оскільки проживав спільно з відповідачкою, їх спільним сином та двома його дітьми від першого шлюбу та донькою відповідачки від першого шлюбу, на яку відповідачка аліменти не отримує і вона також перебувала на його утриманні. Наразі з нього стягується половина зарплати на аліменти, що є безпідставним та суперечить чинному законодавству, оскільки на його утриманні також перебуває малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для яких він являється єдиним опікуном після смерті їх матері ОСОБА_7 . Крім того, він також має кредитні зобов`язання, які ним бралися на проведення ремонту з метою поліпшення житлових умов дітей. Починаючи з липня 2022 року у зв`язку з простоєм змінилося його матеріальне становище, оскільки він перестав отримувати заробітну плату та змушений був піти добровольцем на військову службу, щоб мати змогу хоч якось забезпечувати дітей. Діти наразі перебувають з бабусею, він же висилає їм кошти для життя, купляє речі, тощо. До того ж він утримує також ще й жінку ОСОБА_8 , оскільки його дітям потрібна мама та позитивна модель родини. Не відмовляється від утримання сина, однак вважає розмір стягуваних з нього на утримання відповідачки аліментів завищеним, тому враховуючи викладене, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 11 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 вимоги позову не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов, доповнивши, що позивач аліменти на її та дитини утримання не платить, існує борг. Наразі він звільнений із військової служби у зв`язку із сімейними обставинами (як військовослужбовець, який самостійно виховує дітей), однак його діти від першого шлюбу виїхали за кордон зі своєю бабусею та проживають окремо від позивача. Тому просила у задоволенні вимог відмовити.

В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що вона дійсно перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, отримуючи щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у сумі 860,00 грн. Вказ0ана допомога та аліменти на утримання дитини, що стягуються за судовим наказом від 13.12.2021, є власністю їх з позивачем сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допомогу по безробіттю вона не отримує. Водночас позивачем не заперечується можливість надання матеріальної допомоги. У ході розгляду справи № 214/8412/21 про стягнення з позивача аліментів на утримання матері дитини, ОСОБА_2 самостійно, на власний розсуд, визнав вимоги, тому його доводи про те, що вона ввела його в оману, є недостовірними. Обставини, на які посилається позивач у тексті позовної заяви, існували і до моменту ухвалення судом рішення 24 листопада 20-21 року про стягнення з нього на її користь та утримання аліментів, а саме наявність неповнолітніх дітей. Про наявність інших утриманців він не указував. Рішення суду від 24.11.2021 ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржував, тим самим висловивши згоду з таким розміром. Крім того, у зв`язку з військовою агресією діти позивача виїхали за кордон разом з бабусею. Жодних доказів, що ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_8 та вона перебуває на його утриманні, позивач не надав, а наявність у нього боргових зобов`язань зі сплати кредитних коштів не є зміною майнового стану у розумінні ст. 192 СК України. Стягнення аліментів у встановленому судом розмірі ніяким чином не порушує права позивача, оскільки відповідні відрахування не перевищують встановлений законом граничний їх розмір. Тому оскільки зменшення розміру стягуваних на її користь та утримання аліментів буде суперечити її інтересам, у зв`язку з відсутність доказів а підтвердження викладених позивачем обставин, просить у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь та на утримання ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення із 07 жовтня 2021 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ссімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні (постанова Верховного Суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250св20).

Аналогічна позиція викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство, відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як згідно частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Згідно матеріалів справи, судовим наказом Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року у справі № 214/8409/21 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із 07.10.2021 до повноліття дитини.

У період з 01.11.2021 по 31.07.2022 із позивача утримувався достатній розмір аліментів, у тому числі й на утримання матері дитини, однак згідно наданої до суду довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», із серпня 2022 року заробітна плата ОСОБА_2 суттєво зменшилась.

Позивач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати яких ІНФОРМАЦІЯ_6 померла.

Відповідно до наданої позивачем копії довідки від 30.03.2022, ОСОБА_2 з 29 березня 2022 року перебував на військовій службі за призовом по мобілізації, однак як вбачається з наданої відповідачем копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 лютого 2023 року за № 59, ОСОБА_2 звільнений наказом командира від 16 лютого 2023 року у запас через сімейні обставини, а саме військовослужбовець виховує дитину (дітей) віком до 18 років.

Стосовно клопотання позивача про витребування відомостей щодо перетину кордону малолітній дітей позивача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відомостей щодо особи, у супроводі якої вони перетнули кордон, то позивачем не оспорюється факт перебування його дітей на момент подання позову до суду разом зі своєю бабусею, що не звільняє його від обов`язку забезпечувати своїх дітей. При цьому суд враховує, що у період воєнного стану з метою безпеки діти України змушені виїхати разом з рідними за межі країни, а позивач у період з 29.03.2022 по 16.02.2023 перебував на військовій службі. ОСОБА_1 у зазначеному клопотанні не обґрунтувала, яким чином перетин дітьми позивача від першого шлюбу державного кордону може виплинути на результат вирішення спору у справі.

При цьому, факт перебування на утриманні у позивача трьох дітей, у тому числі й спільного сина сторін, на утримання якого судовим наказом стягнуто аліменти, відповідачем не спростовано.

Визначаючи розмір аліментів на утримання матері дитини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби матері дитини та фінансові можливості відповідача.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач, при цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року), суд вважає можливим вимоги задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних з відповідача на утримання відповідача аліментів до 1/8 частки його доходів (заробітку).

Суд вважає необхідним також зазначити, що Сімейним кодексом України не визначено обовязковий розмір аліментів, який підлягає стягненню на утримання матері дитини: аліменти стягуються за умови, що платник аліментів може надавати матеріальну допомогу. Тому суд ухваленні рішення виходить як із сімейного, так і з матеріального становища платника аліментів.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялась, вони покладаються на позивача.

Керуючись статтею 192 СК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити позов ОСОБА_2 частково.

Змінити розмір стягнення аліментів на утримання матері дитини, які присуджені з ОСОБА_2 за рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року у справі № 214/8412/21.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; аліменти на утримання та на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 червня 2023 р.

Суддя С.І. Сіденко