ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5523/23 Справа № 184/364/23 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №184/364/23 за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черняєвої Марини Юріївни за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року (суддя Томаш В.І.),

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черняєвої Марини Юріївни, посилаючись на те, що рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 24 грудня 2015 року до досягнення повноліття. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист №2/184/956/15, на підставі якого постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Січук Н.С. від 15 січня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3. До вересня 2021 року виконавчий лист №2/184/956/15 перебував на виконанні у ВДВС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Постановою державного виконавця цього відділу від 10 вересня 2021 року виконавче провадження НОМЕР_4 передано до Покровського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Постановою від 22 вересня 2021 року старшим державним виконавцем Покровського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черняєвою Мариною Юріївною прийняте виконавче провадження ВП N0 НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2/184/956/15 виданого 12 січня 2016 року.

Вважала, що державним виконавцем Покровського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черняєвою Мариною Юріївною не виконані вимоги частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в частині встановленої законом періодичності перевірки майнового стану боржника: не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, оскільки запити щодо: проведення перевірки майнового стану боржника щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів державним виконавцем направлялися запити тільки 28 березня 2022 року, 21 вересня 2022 року та 05 листопада 2022 року; виявлення нерухомого майна боржника та його майнових прав державним виконавцем направлявся тільки 06 січня 2022 року; виявлення джерела отримання доходів боржника державним виконавцем не направлялися до ДПС України з 17 лютого 2022 року по 18 вересня 2022 року. Крім того, після отримання відповіді від ДФС України на запит про джерела отримання доходу, державний виконавець тривалий час не приймав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та не направив її для виконання за місцем роботи боржника.

Також, державним виконавцем була прийнята постанова від 02 листопада 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП НОМЕР_4. Разом з тим, вказана постанова не була направлена до ВЧ НОМЕР_1 для виконання. Таким чином, державним виконавцем Черняєвою М.Ю. була допущена бездіяльність, яка полягає у невиконанні частини 3 статті 68 Закону України «Про виконане провадження» щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП НОМЕР_4 при виконанні судового рішення про стягнення аліментів. Крім того, розрахунок заборгованості по аліментах був складений державним виконавцем лише один раз 14 грудня 2021 року станом на 31 листопада 2021 року, сума заборгованості складала 130312,47 грн. Своїми діями державний виконавець Черняєва М.Ю. порушила частину 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Крім того, 03 лютого 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена постанова Орджонікідзевського міського суду від 26 січня 2023 року у справі №184/243/22, якою задоволено подання старшого інспектора Нікопольського районного відділу №2 філії Державної установи «Центрпробації» у Дніпропетровській області про припинення виконання постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт відносно ОСОБА_2 . Вже після оприлюднення 03 лютого 2023 року постанови від 26 січня 2023 року, Покровським відділом ДВС зроблений запит від 08 лютого 2023 року до Нікопольського районного відділу №2 філії Державної установи «Центрпробації» у Дніпропетровській області з проханням звернутися до суду про поновлення виконання постанови від 28 лютого 2022 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт на ОСОБА_2 10 грудня 2023 року від Нікопольського РВ №2 філії Державної установи «Центрпробації» у Дніпропетровській області надійшла відповідь на запит (зареєстрований в АСВП в рамках ВП № НОМЕР_4 в розділі «Інші документи» № з/п 137), якою повідомлено про зняття ОСОБА_2 з обліку згідно постанови Орджонікідзевського міського суду від 26 січня 2023 року. Отже, запит Покровського відділу ДВС від 08 лютого 2023 року не направлений на реальне виконання боржником ОСОБА_2 суспільно корисних робіт 120 годин, носить формальний характер, оскільки на день надіслання запиту вже неможливо вжити заходи щодо виконання боржником вищезазначеної постанови суду від 28 лютого 2022 в силу припинення її виконання. Таким чином, перебуваючи з 07 квітня 2022 року на обліку в Нікопольському районному відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області по день мобілізації 26 травня 2022 року, ОСОБА_2 до відпрацювання суспільно корисних робіт не приступив, як і після звільнення з військової служби 12 жовтня 2022 року до ухвалення 26 січня 2023 року судового рішення про припинення виконання постанови суду від 28 лютого 2022 року, що свідчить про бездіяльність державного виконавця в частині не складання протоколу про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП.

Просила суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черняєвої Марини Юріївни та зобов`язати її вчинити дії щодо встановлення інформації про місце роботи боржника, джерел доходів, з яких можливо стягнути аліменти, звернення стягнення на заробітну плату та інші джерела доходів, щомісячного обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів, повідомлення про розмір заборгованості стягувачу і боржнику, надіслання на постанови на підприємство, складання протоколу про вчинення боржником адміністративного правопорушення.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черняєвої Марини Юріївни про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції проігнорував, що старшим державним виконавцем Черняєвою М.Ю. 19 вересня 2022 року після одержання трьох відповідей від ДФС, за якими було встановлено і підтверджено наявність інформації щодо отримання доходів боржника у Військовій частині НОМЕР_1 , не було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, тобто, державним виконавцем не звернуто стягнення на заробітну плату боржника за аліментами. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що роз`яснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів, надане стягувачу лише 03 лютого 2023 року, тобто після подання до суду скарги 17 лютого 2023 року та відкриття провадження за скаргою 21 лютого 2023 року, а до цього не надавалось, тоді як у ВП № НОМЕР_3 було наявне постійне перевищення сукупної заборгованості зі сплати аліментів за три місяці протягом періоду з 22 вересня 2021 року по 02 лютого 2023 року, що є бездіяльністю державного виконавця. Також, суд першої інстанції проігнорував, що державним виконавцем не було надіслано повідомлення про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику при надісланні постанови від 26 січня 2023 року до ВЧ НОМЕР_2 , тоді як державний виконавець був зобов`язаний це зробити. Суд не взяв до уваги, що після проведення перевірки зареєстрованого за боржником на праві власності нерухомого майна та його майнових прав 05 січня 2022 року вона проведена через 10 місяців 02 лютого 2023 року, то тоді як законом встановлено проведення таких перевірок не менше одного разу на три місяці, у зв`язку з чим не відповідає обставинам справи висновок суду про те, що державний виконавець Черняєва М.Ю. діяла в межах своїх повноважень, як те визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу в.о. начальника Покровського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юрій Будний просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року залишити без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення.

Державний виконавець Покровського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черняєва М.Ю. у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ВДВС, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 14 січня 2016 року до Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява від ОСОБА_3 щодо прийняття до примусового виконання виконавчого листа №2/184/956/15, виданого 12 січня 2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 24 грудня 2025 року до досягнення повноліття сином.

15 січня 2016 року державним виконавцем Покровського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) в порядку статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ) було відкрито виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження за № НОМЕР_3.

20 грудня 2016 року на адресу Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява від боржника ОСОБА_2 щодо передачі виконавчого провадження до іншого відділу за місцем його реєстрації та фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

24 лютого 2017 року виконавче провадження було передано в порядку частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» для подальшого виконання до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В період з 21 березня 2017 року по 10 вересня 2021 року виконавче провадження НОМЕР_4 перебувало на виконанні в Апостолівському відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

10 вересня 2021 року Апостолівським відділом державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження № НОМЕР_3 передано в порядку частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» до Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) у зв`язку зі зміною боржником ОСОБА_2 фактичного свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

З 22 вересня 2021 року виконавче провадження № НОМЕР_3 перебуває на виконанні в Покровському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса).

Державним виконавцем 09 березня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 29 вересня 2021 року, 21 грудня 2022 року та 18 січня 2023 року винесені постанови про арешт коштів боржника, які були направлені на адреси банківських установ.

Крім того, направлялися запити через АСВП щодо отримання інформації про джерела доходів боржника, місця роботи, відкритих розрахункових рахунків; перетину кордону, наявності транспортних засобів тощо.

04 червня 2018 року винесено постанову про арешт майна боржника з внесенням державної реєстрації обтяження до ДРРП на НМ .

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявником бездіяльності державного виконавця. Суд вважав, що суть скарги зводиться виключно до незгоди з невиконанням в примусовому порядку рішення суду, що ухвалено на її користь. Суд першої інстанції дійшов до переконання, що державний виконавець Черняєва М.Ю. діяла в межах своїх повноважень, як те визначено Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням засад диспозитивності, незалежності, справедливості, неупередженості та об`ктивності.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений з порушенням норм процесуального права та зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду заявник ОСОБА_1 не зазначала відомостей про заінтересовану особу боржника ОСОБА_2 , у той час як ОСОБА_2 зазначений боржником у виконавчому листі, за результатами видачі якого ініціювалось відкриття виконавчого провадження, а суд першої інстанції вирішуючи питання про склад учасників справи за скаргою на дії державного виконавця не залучив до участі у справі боржника ОСОБА_2 та розглянув скаргу по суті.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК (в редакції 2004 року), за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції вищезазначене не врахував, чим порушив права боржника на доступ до правосуддя.

При цьому, що боржник ОСОБА_2 є безпосереднім учасником виконавчого провадження, тому вирішення даної справи по суті стосується також прав та обов`язків боржника ОСОБА_2 .

Однак, судом першої інстанції безпідставно не залучено в якості заінтересованої особи боржника ОСОБА_2 до участі в справі, у зв`язку з чим він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та результат розгляду її по суті. Тим самим його позбавлено права на судовий захист та надання пояснень суду стосовно обставин, які стосуються даної справи.

Крім того, наслідок не залучення боржника ОСОБА_2 до участі у справі, його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Нормами Цивільного процесуального Кодексу не передбачено можливості залучити заінтересовану особу до участі у справі за скаргою на дії державного на стадії апеляційного розгляду.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини та вимоги закону, не визначився в повній мірі зі складом учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволення скарги.

При цьому апеляційний суд відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, згідно з якою підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, не має можливості після скасування ухвали направити справу для продовження розгляду, оскільки відповідно до пункту 2.3.43. Положення про автоматизовану систему документообігу суду судові справи, що надійшли із судів апеляційної інстанції після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадження яких перебувала або перебуває судова справа. А отже передача справи судді, який розглянув скаргу ОСОБА_1 по суті вимог, суперечить вимогам процесуального законодавства.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черняєвої Марини Юріївни відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста