Справа №642/3676/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Карташова М.С.,

представникапозивача Ромась Д.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус ХМНО Зінченко Римма Павлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат Ромась Д.М. звернулася до суду із даним позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , після якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_3 , яка приходиться матір`ю позивачки та дружиною померлого, також є спадкоємицею. Представник позивачки подав до приватного нотаріуса ХМНО Зінченко Р.П. заяву про прийняття позивачкою спадщини. Нотаріус своєю постановою від 14.06.2023р. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що сплинув шестимісячний строк на прийняття спадщини. Позивачка не могла своєчасно реалізувати свої спадкові права, оскільки, у зв`язку із військовою агресією рф, 18 березня 2023р. разом з малолітньою дитиною вимушена була виїхати з країни до Литовської Республіки, де мешкає до цього часу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату. Час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд позову у її відсутність, при цьому проти задоволення позову не заперечувала та зазначила, що її донька - позивач по справі проживала за однією адресою до смерті ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 . У зв`язку із військовою агресією рф, в березні 2022р. за допомогою волонтерів її донька разом з малолітньою дитиною (півтори роки) вимушена була виїхати спочатку до Львова, а потім до Литовської Республіки, при цьому документи про смерть ОСОБА_4 та документи на будинок залишилися у м.Харкові.

3-я особа приватний нотаріус ХМНО Зінченко Р.П. в судове засідання не з`явилася, просила слухати справу у її відсутність.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , після якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . В матеріалах справи маються всі докази щодо родинних відносин позивача з померлим. Відповідачка ОСОБА_3 , яка приходиться матір`ю позивачки та дружиною померлого, також є спадкоємицею. Позивачка не могла своєчасно реалізувати свої спадкові права, оскільки, у зв`язку із військовою агресією рф, 18 березня 2022 року разом з малолітньою дитиною (1,5 роки) виїхала з країни для збереження свого життя та життя дитини до Литовської Республіки, де мешкає до цього часу. При цьому на момент виїзду позивач виїхала без будь яких документів, які необхідні для прийняття спадщини, а лише взяла з собою особисті документи та речі на дитину. У встановлений законом строк ОСОБА_2 не змогла звернутися до нотаріуса, оскільки була вимушена покинути країну через військову агресію рф, нотаріуси та реєстри також не працювати тривалий час. По телефону державний нотаріус, до якого позивачка додзвонилась, повідомила, що усі нотаріальні дії призупинені на період введення військового стану в країни, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан з 24 лютого 2022 року продовжений і досі. Позивач, перебуваючи в Литовській Республіці, маючи проблеми з у мові країни, де вона перебувала як біженка, тому не мала фактичної можливості звернутися до нотаріальною контори з іншої країни щодо прийняття спадщини. Після першого заїзду в Україну позивач у Львові, отримавши від родичів документі, посвідчила довіреність на виконання дій щодо прийняття спадщини після батька. Представник позивачки звернувся до нотаріуса про прийняття позивачкою спадщини, однак постановою від 14.06.2023р. було відмовлено у зв`язку з с плином шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що проживає по АДРЕСА_1 та знав сусідів ОСОБА_4 , його матір ОСОБА_6 та батька ОСОБА_7 . Його батьки товаришували з батьками ОСОБА_4 , з яким вони разом виросли. В подальшому ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_8 та у них народилася донька ОСОБА_9 , яка проживала з ними разом. Після народження дитини у ОСОБА_9 він бачив її з коляскою біля будинку. Відносини в сім`ї були нормальні. ОСОБА_4 помер у грудні 2021р. і на похованні він не був присутній. На день смерті батька та після неї ОСОБА_9 проживала в будинку АДРЕСА_1 . Останній раз він бачив ОСОБА_9 , її дитину та матір ОСОБА_8 у березні 2022 р., та які просили приглянути за будинком.

Свідок ОСОБА_10 показав, що проживає по АДРЕСА_1 та був сусідом ОСОБА_4 , який помер у грудні 2021р. у зв`язку з раком. Домоволодіння були поряд і він спілкувався щодо домоволодіння з ОСОБА_4 , який проживав з дружиною, яка працювала бухгалтером та дочкою ОСОБА_9 , яка постійно проживала з ними. Де була зареєстрована ОСОБА_9 йому не відомо. В подальшому у 2021р. у ОСОБА_9 народилася дівчинка, а в березні-квітні 2022р., після авіаційного нальоту, ОСОБА_9 з дитиною виїхала і після того він її не бачив.

Суд вислухав пояснення і доводи представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

У ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народилася донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження від 13 квітня 1979 року, актовий запис № 3960, серія НОМЕР_1 . (а.с. 17)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_11 уклали шлюб 01.06.1974р у відділі РАЦС Київського району м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 470 від 01 червня 1974 року. Прізвища після укладення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_11. (а.с.19)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14 грудня 2021року, ОСОБА_4 -батько позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, про що складено актовий запис за № 26204. (а.с.18)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , на підставі Свідоцтва про права на спадщину за законом від 01 листопада 1997 року посвідченого державним нотаріусом Другої ХДНК Мороз Г.І., 1/2 частина домоволодіння зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 2-6045 від 09.07.2003р., та 1/2 частина житлового будинку на підставі Договору купівлі - продажу від 11 жовтня 2003 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої ХДНК Азімовою М.Ч. в реєстрі за №4-1126, житловий будинок АДРЕСА_1 на земельній ділянці 672 кв.м., що складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 38,2 кв.м., сараю літ. «В», льох літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», баня літ. «Е», гаражі літ. «Г», «Б», огорожі № 1,2,3, замощення I, дв. водопровід № 4. Зазначена частина житлового будинку з надвірними будівлями зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 4-1126 від 11.11.2003 року за ОСОБА_4 (а.с.20-23)

Як вбачається з довіреності від 08 червня 2023 р. виданої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Франчук І.І., ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_13 та Ромась Д.М. , незалежно один від одного бути її представником, зокрема, в нотаріальних органах по оформленню спадкових справ після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.28)

Судом встановлено, що представник позивачки, ОСОБА_13 , який діяв на підставі нотаріальної довіреності, посвідченої 08.06.2023 року за реєстром № 178 Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Франчук І.І., в інтересах позивачки ОСОБА_2 , подав до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14 червня 2023р. приватного нотаріуса ХМНО Зінченко Р.П. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадщину у встановлений законом шестимісячний строк позивачкане прийняла,так як заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України не подала .(а.с.24)

Судом встановлено, що на день смерті батька позивачка ОСОБА_2 не була зареєстрована за однією адресою з померлим, хоча мешкала разом з ним на день смерті та відкриття спадщини. За життя батько позивачки померлий ОСОБА_4 заповіту не склав.

Згідно копії паспорту громадянки України виданого на ім`я ОСОБА_2 , остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.12,13)

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72824347 від 14.06.2023р. після смерті спадкодавця ОСОБА_4 зареєстрована спадкова справа за № 70786113, номер у нотаріуса: 12/2023. (а.с.25)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73227100 від 17.07.2023р. після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 14.06.2023р. приватним нотаріусом Зінченко Р.П. заведена спадкова справа № 70786113, номер у нотаріуса: 12/2023. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину відсутні. (а.с.64)

На протязі вказаного строку позивачка не змогла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як в Україні було введено воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений і тому разом з дітьми була вимушена виїхати з країни для збереження свого життя та життя своєї малолітньої дитини.

Так, судом встановлено, що 18 березня 2022 року позивачка ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною виїхала з країни до Литовської Республіки де вимушено мешкає й досі у зв`язку з військовою агресією рф та постійними обстрілами нашої держави.

З того часу позивачка ОСОБА_2 не поверталася до країни і тільки 07 травня 2023 року приїхала до м. Львова, де одразу у приватного нотаріуса Франчук І.І. оформила довіреність на представництво її інтересів, зокрема, щодо оформлення спадкових справ, подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з копії паспорту громадянки України для виїзду за кордон ( НОМЕР_4 ) ОСОБА_2 , виїхала з країни 18 березня 2022 року та повернулася лише 07 червня 2023 року, а 14 червня 2023 року - покинула країну прямуючи до Литовської Республіки. ( а.с.47-63)

Вказані обставини підтверджується штампами у закордонному паспорті ОСОБА_2 та відповіддю на адвокатський запит з Головного центру обробки Спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-29949/18/23 від 27.06.2023р, про те, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перетинала державний кордон України у період з 18.03.2022 року по 14.06.2023 р. тільки 07 червня 2023 року при в`їзді та 14 червня 2023 року при виїзді з країни. (а.с.16, 26,27,53)

Граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 13 жовтня 2022 року, відповідно до пункту 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини, який діяв до 19.06.2023р.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, що визначається ст. 1261 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Також, судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки, проживала на день смерті разом із батьком у його будинку і коли почала війна та продовжувала проживати у будинку разом з родиною, що підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , однак була вимушена виїхати з країни для збереження свого життя та життя своєї малолітньої дитини.

Виходячи з наведеного, зазначені причини не повинні стати на перешкоді в реалізації законного права позивача, що й передбачено чинним законодавством.

Згідно з Постановою Верховного Суду у складі постійної колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 були визначені поважні причини строку, необхідного для прийняття спадщини, а саме: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 викладено правову позицію, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

З урахуванням введення на Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану у позивачки ОСОБА_2 виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, і це можна вважати поважними причинами пропуску цього строку.

Початок перебігу строку на прийняття спадщини слід рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., яка на їх відшкодуванні з відповідача не наполягає, тому суд вказані витрати з відповідача не стягує.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус ХМНО Зінченко Римма Павлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , строк для прийняття спадщини післясмерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці.

Початок перебігу строку рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2023 р.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ,

Третя особа: Приватний нотаріус ХМНО Зінченко Римма Павлівна місце розташування: 61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 32.

Суддя Л.Г. Проценко