Справа № 199/820/23
(2/199/1076/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

15.08.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, 12.08.2022 р. о 17:30 год. в м. Дніпро по вул. Янтарна, 67 біля е/о №9 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT SCENIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 12.3 ПДР України не обрав безпечної швидкості руху, при виявленні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, спричинена майнова шкода. Вина відповідача-2 підтверджена постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 р. (справа № 199/6554/22). Розмір завданих позивачеві збитків за пошкоджений транспортний засіб визначений судовим експертом, відповідно до висновку судового експерта від 30.08.2022 р. складає 83764,78 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». Позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, надав відповідні документи, в подальшому позивач направив відповідачеві-1 висновок судової автотоварознавчої експертизи, втім, відповідач-1 лише частково виплатив страхове відшкодування: в розмірі 51 955,37грн., з урахуванням франшизи недоплата складає 29 309,41 грн. Позивач також вказував про спричинення йому моральної шкоди відповідачем 2, яка виразилася в емоційному дискомфорті, викликаному значним пошкодженням єдиного транспортного засобу, уникнення відповідачем-2 своїх обов`язків щодо відшкодування шкоди. Розмір спричиненої шкоди позивач оцінив в розмірі 15 000,00 грн. Також позивач вказував, що відповідач-2 винен сплатити позивачеві суму в розмірі 2500 грн., яка відповідає сумі франшизи та не підлягає відшкодуванню страховою компанією.

Позивач просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 29 309,41 грн., стягнути з ОСОБА_2 франшизу в розмірі 2500,00 грн. та моральну шкоду 15000,00 грн., а всього 17500,00 грн., стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, які складаються із витрат на оплату професійної правової допомоги в розмірі 10000,00 грн., витрат на проведення експертизи у сумі 4500,00 грн. та інші судові витрати.

Відповідач-1 скористався своїм правом на подачу відзиву в якому зазначав, що 22.08.2022 р. ТДВ СК "Альфа-Гарант" отримало від позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 19.08.2022 р. та заяву про страхове відшкодування, в якій позивач зазначив, що вважає суму в розмірі 55 000,00 (п`ятдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) достатньою для відшкодування завданої шкоди. ТДВ СК "Альфа-Гарант" було розпочато розслідування обставин настання події, яка має ознаки страхового випадку, в рамках якого здійснені всі необхідні дії, направлені на визначення розміру завданих збитків та своєчасне здійснення страхового відшкодування, в тому числі здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний протокол огляду Т3, який підписаний позивачем. Вказував, що ТЗ позивача також зазнав пошкодження, які не пов`язанні зі цією пригодою, а саме відповідно до протоколу огляду від 26.08.2022 р. такі пошкодження, як панель даху, крило заднє праве, дверка задня права, передній бампер, задній бампер лакофарбове покриття в ніжній частині, крило заднє ліве - не відносяться до пошкоджень отриманих в ДТП. Будь-яких заперечень під час огляду пошкодженого Т3, а також щодо визначення розміру страхового відшкодування позивачем не заявлялось. Посилаючись на ст.ст. 22, 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач стверджував, що право позивача на здійснення власної оцінки розміру заподіяної шкоди у нього виникає лише у випадку, якщо страхова компанія не направила свого представника для огляду ТЗ та не здійснило оцінку відшкодування у строки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, ТДВ СК "Альфа-Гарант" здійснило усі необхідні дії своєчасно та на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 60-D/11/13 від 14.09.2022 р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля 60 001,65 грн. з урахуванням ПДВ (що відповідає вартості у сумі 54455,37 грн. без урахування ПДВ) здійснив виплату позивачеві. Розмір фактичного відшкодування склав 51 955,37 грн. (тобто за вирахуванням 20% ПДВ та франшизи). Відповідач вважає, що висновок, наданий позивачем, не має доказової бази, оскільки він не перекладений на українську мову. Також зазначав, що експертиза, яка проведена позивачем, не відповідає вимогам щодо проведення судової експертизи, оскільки вона не була проведена на підставі ухвали суду та експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження заявленого розміру страхового відшкодування.

Відповідач 1 просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 35-38).

Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв`язку з чим справа розглядається на підставі наявних у ній даних та доказів.

04.04.2023 р. від відповідача-1 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому він зазначав, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та ціною позову, на підставі чого просив суді відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі (а.с. 32).

16.05.2023р. на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відповідач-1 посилається у своєму відзиві на норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які на день ДТП вже втратили чинність, зокрема у ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" були внесені зміни Законом України № 1909-ІХ від 1.11.2021 р., відповідно до яких страховик протягом 10 днів зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку. Звертав увагу, що направлення аварійного комісара вже не передбачено нормами діючого законодавства. Крім того, висновок, який надав відповідач в обґрунтування розміру страхового відшкодування, складений іншім аварійним комісаром, який не здійснював огляд ТЗ, та зазначав, що відповідач-1 визначив та сплатив страхове відшкодування без узгодження його розміру в позивачем. Просив задовольнити позов в повному обсязі (а.с.69-73).

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву від 07.06.2023 р. в якій просив розглянути справу за відсутністю позивача та його представника та вказував, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити позов.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом, 12.08.2022 р. о 17:30 год. в м. Дніпро по вул. Янтарна, 67, біля е/о №9 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT SCENIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.12.3 ПДР України не обрав безпечної швидкості руху, при виявленні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, спричинена майнова шкода. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 року по справі № 199/6554/22 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`яти десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (а.с. 8).

Отже вчинення відповідачем-2 зіткнення з автомобілем позивача державний номерний знак НОМЕР_2 та вина відповідача-2 в цій дорожньо-транспортній пригоді встановлена Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 року по справі № 199/6554/22 та ці обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 5).

Цивільн0- правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», що підтверджується полісом №209339643 та не заперечувалося сторонами.

Страхова сума за полісом №209339643 від 06.06.2022 р. складає 130 000,00 грн., безумовна франшиза 2500,00 грн.(а.с. 52).

22.08.2022 р. позивач направив відповідачу-1 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 39-40) та заяву про страхове відшкодування (а.с. 41).

26.08.2022 р. аварійним комісаром ОСОБА_4 складено протокол технічного огляду КТЗ - автомобіля NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому зазначені пошкодження автомобіля, які є наслідком ДТП, а також пошкодження, які не пов`язані з вищезазначеним ДТП. Протокол підписаний аварійним комісаром ОСОБА_4 . Також в протоколі зазначено, що огляд проводився в присутності позивача та проводився паралельний огляд фахіцем-автотоварознавцем ОСОБА_5 , але підписи вказаних осіб відсутні. У протоколі визначений характер та обсяг пошкоджень, які отримав автомобіль позивача внаслідок ДТП.

Сторони визнають отримання позивачем від відповідача-1 страхового відшкодування у сумі 51955,37 грн. та ця обставина не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, в силу якої, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2023 р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2023 р. задоволено заяву представника позивача від 09.08.2023 р. та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, про відшкодування майнової та моральної шкоди в частині вимог до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту майнових прав позивача, які порушені в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов до висновку пор наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спір між позивачем та відповідачем-1 фактично виник з приводу розміру страхового відшкодування через розбіжності висновків, які отримали сторони від різних оцінювачів, та які містять різний розмір завданої шкоди.

Так позивачем, у якості доказу розміру завданої шкоди, наданий висновок експерта №ЭУs260822 складений 30.08.2022 року судовим експертом Мазурек О.А. (який має кваліфікацію судового експерта), відповідно до якого вартість матеріальних збитків з технічної точки зору, заподіяної власнику автомобіля NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження становить 83 764 грн. 78 коп. (а.с. 11-17; 74-80).

Як встановлено судом на підставі змісту цього висновку, експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу свідомо неправдивого висновку, про що свідчить підпис експерта на другому аркуші висновку.

Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Отже, підготовка висновку експерта за заявою позивача відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України, а відтак наданий позивачем висновок експерта №ЭУs260822 складений 30.08.2022 року судовим експертом Мазурек О.А. є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 77-78 ЦПК України.

Суд відхиляє доводи відповідача про неналежність та недопустимість, як доказу, висновку експерта № ЭУs260822 через здійснення експертизи не на підставі суду з посиланням Постанову Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.09.2009р., оскільки у вказаній постанові застосовуються норми, які вже втратили чинність на час виникнення спірних правовідносин. Також ствердження відповдача-1 про відсутність відомостей щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку спростовуються змістом висновок експерта № ЭУs260822.

В свою чергу, в якості підтвердження розміру страхового відшкодування, сплаченого відповідачем-1, він надав до суду звіт №60-D/11/13 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 14.09.2022р. ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 , завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 26.08.2022 року складає 60 001,65 грн., включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали, яка без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали складає 54455,37 грн. (а.с.44-51).

На підставі цього висновку відповідачем здійснений розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 51955,37 грн. (54455,37 грн. -2500,00 грн.) при розрахунку якої розмір збитку, визначений експертом без урахування ПДВ зменшений на суму франшизи в розмірі 2500,00 грн.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що безпосередньо оцінювач - ФОП ОСОБА_6 здійснював огляд транспортного засобу, який був предметом дослідження. Протокол технічного огляду КТЗ від 26.08.2022 р. складений іншою особою - аварійним комісаром ОСОБА_4 .

В силу ст.ст. 3, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна: положеннями (національними стандартами) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиками та іншими нормативно-правовими актами, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2/2092, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу.

Протокол технічного огляду КТЗ від 26.08.2022 р., складений аварійним комісаром ОСОБА_4 , не може бути взятий до уваги, оскільки статус, кваліфікація та повноваження особи, яка його склала, не підтверджуються матеріалами справи з урахуванням того, що чинне на час подій законодавство не містило положень щодо можливості складання протоколу технічного огляду ТЗ аварійним комісаром.

Враховуючи, що звіт №60-D/11/13 (наданий відповідачем) складений оцінювачем без здійснення ним огляду транспортного засобу, то даний звіт не відповідає вимогам 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2/2092, а відтак не є належним та допустимим доказом.

За таких обставин, суд вважає доведеною вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 83764 грн. 78 коп., відповідно до висновку експерта № ЭУs260822, складеного 30.08.2022 року судовим експертом Мазурек О.А.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (стаття 22 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно п.п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідач-1 виконав частково свої обов`язки щодо сплати страхового відшкодування та недоплачена позивачеві сума відшкодування складає

29309,41 грн.= 83764,78грн.-51955,37 грн.-2500,00 грн., де:

83764,78грн. розмір шкоди відповідно до Висновку експерта № ЭУs260822

51955,37 грн.- сума, яку відповідач-1 добровільно відшкодував позивачеві до подачі позову

2500,00 грн. сума франшизи.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 страхового відшкодування в розмірі 29309,41 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позов в частині вимог до відповідача-2 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. та франшизи у сумі 2500,00 грн. залишений судом без розгляду за заявою позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

За ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу, та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України перебачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у своєї Постанові від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18, підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 згаданої постанови).

На підтвердження надання позивачеві правової допомоги суду надані наступні письмові докази: договір про надання професійної правничої допомоги №11/01/23-1 від 11.01.2023 р., який укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Радник» (а.с.18), акт виконаних робіт від 20.01.2023 р. (а.с. 7), адвокатський ордер від 11.01.2023 р. (а.с. 19) .

Відповідно до Акту виконаних робіт від 20.01.2023 р., Адвокатське об`єднання надало позивачеві послуги на загальну суму 10 000,00грн, які складаються з: ознайомлення із суттю правових питань клієнта, які потребують вирішення, у т.ч.: аналіз наданих клієнтом документів, надання клієнту розгорнутої консультації з приводу можливих судових перспектив виконання предмету договору, а саме надання правничої допомоги по факту ДТП від 12.08.2022 р., яка відбулася у м. Дніпрі за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем RENAULT SCENIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого позивачеві, як власнику пошкодженого автомобіля NISSAN NOTE, була спричинена шкода витрачено 2 год. - загальна вартість роботи 1000,00 грн.; збір та опрацювання доказів, необхідних для подання цивільного позову в інтересах клієнта 1 год. - загальна вартість роботи 1000,00 грн; підготовка та подача до відповідного суду позовної заяви та комплекту документів про стягнення недоплаченого страхового відшкодування зі страховика ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та моральної шкоди з ОСОБА_2 - загальна вартість роботи 4000,00 грн.; комплексне ведення партнером/адвокатом об`єднання цивільної справи (вказаний вид правничої допомоги включає в собі весь обсяг необхідної ППД у суді першої інстанції (участь у судових засіданнях, підготовка заяв по суті справи та з процесуальних питань тощо. При розгляді справи понад два роки, вартість може бути переглянута) - загальна вартість роботи 4000,00 грн. (а.с.7).

Але ознайомлення із суттю правових питань клієнта, які потребують вирішення, у т.ч.: аналіз наданих клієнтом документів охоплюється підготовкою позовної заяви, а надання клієнту розгорнутої консультації з приводу можливих судових перспектив виконання предмету договору не відноситься до надання правової допомоги у розумінні п. 9 ч. 1 ст. 1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Крім того, стороною не надані докази, які підтверджують фіксацію часу, витраченого на консультації клієнта.

Надання адвокатської допомоги зі збору та опрацювання доказів, необхідних для подання цивільного позову в інтересах клієнта, на загальну суму 1000 грн., також не підтверджені доказами. Як убачається із матеріалів справи, позивачем в обґрунтування своїх вимог надані: копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; копія постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 року по справі № 199/6554/22 та копія висновку експерта № ЭУs260822, складеного судовим експертом Мазурек О.А - 30.08.2022 р. (тобто до укладання договору про надання правничої допомоги), проте, матеріали справи не містять жодного доказу, що збір цих доказів здійснювався адвокатом. Дії щодо «опрацювання доказів» також охоплюються поняттям підготовки позовної заяви, яку адвокатське об`єднання зазначило окремо.

Також не підтверджується доказами комплексне ведення партнером/адвокатом об`єднання цивільної справи на загальну суму 4000,00 грн.

Отже, за такими обставинами, суд вважає доведеними та співмірними витрати на правову допомогу у сумі 4 000,00 грн. за підготовку та подачу позовної заяви.

Згідно з ч. 6 та 7 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем надана копія квитанції №2608 від 26.08.2022р., яка підтверджує витрати позивача в сумі 4500,00грн. за проведення експертизи ФОП ОСОБА_5 (а.с.6).

Враховуючи, що зазначені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом справи та їх розмір є пропорційним до предмета спору та співмірним зі складністю виконаної експертом роботи, а також те, що позов в частині вимог до відповідача-1 задоволено в повному обсязі, то витрати позивача, пов`язані з залученням експерта, підлягають стягненню з відповідача-1 на користь позивача в повному обсязі.

Як встановлено судом на підставі позовної заяви, позивач заявив вимоги майнового характеру, оскільки просив стягнути з відповідачів 46 809,41 грн.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 р. № 2710-IX, встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, з 1 січня 2023р. у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлена вимога майнового характеру про стягнення з відповідачів 46809,41 грн. Отже сума судового збору за вимоги майнового характеру підлягала оплаті в розмірі 1073,60 грн., що залишилося поза увагою суду під час вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Суд задовольнив вимоги про стягнення з відповідача-1 страхового відшкодування у сумі 29 309,41 грн. а відтак недоплачена сума судового збору в розмірі 672,41 грн. = (29309,41 грн.*1073,90/46809,74 грн.), що пропорційно задоволеним вимогам, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Щодо вимог до відповідача-2, то судовий збір за подання позову в цій частині, у сумі 401,19 грн.= (17500,00*1073,90/46809,74 грн.) має бути стягнутий з позивача, оскільки ця сума не була сплачена при подачі позову, а подальше залишення позову без розгляду (в цій частині) за заявою позивача не є підставою для повернення судового збору позивачеві (п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір») або стягнення з його відповідачів.

Керуючись ч. 1 та ч 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (розташоване за адресою: 01133 м. Київ, бул. Лесі Українки, б. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в розмірі 29 309 (двадцять дев`ять тисяч триста дев`ять) грн. 41 коп., витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., всього 37809 (тридцять сім тисяч вісімсот дев`ять) грн. 41 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (розташоване за адресою: 01133 м. Київ, бул. Лесі Українки, б. 26, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 401 ( чотириста одна) грн. 19 коп.

Дата складення повного судового рішення 21.08.2023 р.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї