Справа № 357/8153/23
Провадження № 2/357/2374/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 19.06.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сімейне життя з ОСОБА_2 , не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 11.07.2023 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій позивач просить розірвати шлюб та провести розгляд справи без його участі, строк для примирення просив не надавати (а.с.8).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі, просила долучити до матеріалів справи довідку про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.15).

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 19.06.2020 року зареєстрували шлюб, у Лиманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 50, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки від 20.06.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідач ОСОБА_2 та малолітній її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживають по АДРЕСА_1 , а зареєстроване місце їх проживання АДРЕСА_2 (а.с.16,17).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони близько року припинили подружні відносини, позивач категорично не бажає відновлювати стосунки з ОСОБА_2 , зазначає, що його рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве.

Позивач вказав на підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та формальне існування шлюбу.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « ОСОБА_6 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112,113,115 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 158, 258- 265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19.06.2020 року у Лиманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 50, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача - « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 /адреса реєстрації: АДРЕСА_3 /

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 /адреса проживання: АДРЕСА_4 /

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола