Справа № 466/5883/23
Провадження № 2-о/466/173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

справа №466/5883/23, 2-о/466/173/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

встановив:

05.06.2023 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області; ОСОБА_1 ,1987 р.н., громадянка України, батько ОСОБА_3 , .1991 р.н., громадянин України; допустити негайне виконання рішення у справі; звернути судове рішення до виконання.

В обґрунтування заяви зазначили, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2 народила хлопчика ОСОБА_2 , в м. Горлівка Донецької області України. Батько хлопчика - ОСОБА_3 .

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

При народженні дитини їй видавалося медичне свідоцтво про народження дитини, однак оригінал було здано до Микитівського відділу ЗАГС Горлівського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР для реєстрації народження у м. Горлівка.

Також їй було видано свідоцтво про народження дитини на тимчасово окупованій території України, але відповідно до законодавства України воно є недійсним. Тож, станом на сьогодні у неї відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка. Спір щодо батьківства дитини відсутній. Шлюб з ОСОБА_3 поки що не укладався. Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 05.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності заявника та її представника, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування підготовчого судового засідання технічними засобами.

Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила хлопчика ОСОБА_2 , в м. Горлівка Донецької області України. Батько хлопчика - ОСОБА_3 .

Батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Документи, що підтверджують факт народження дитини, а саме: паспорт громадянки України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , паспорту громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , копія свідоцтва про народження від 02 червня 2023року, виданого так званою «ДНР», що є недійсним і не створює правових наслідків відповідно дост. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Батьки не мають статусу внутрішньо переміщених осіб, що перемістились на підконтрольну територію України, а тому не мають іншого документально підтвердженого місця проживання на території України, окрім як на непідконтрольній території Донецької області. Таким чином, батьки не мають підстав для звернення до органу РАЦС на території України.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно ч.3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно дост.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у визначених Законом випадках підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Задоволення заяви надасть заявнику можливість отримати свідоцтва про народження дитини, видане державним органом України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України з метою захисту прав заявників та дитини допустити негайне виконання рішення.

Керуючись статтями12,13,18,247,258,263,265,315,317,319,354 ЦПК України, ст. 144 СК України,ст.7 Закону України «Про громадянство України», ст.ст.3,9,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України`ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

у х в а л и в :

заяву задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області.

Мати дитини: ОСОБА_1 (ПІБ НОМЕР_3 ). ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, адреса- АДРЕСА_1 ,.

Батько дитини: ОСОБА_3 (ПІБ НОМЕР_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України,адреса- АДРЕСА_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Оскарження даного рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. В. Свірідова