Номер провадження: 22-з/813/146/23
Справа № 509/4517/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
30.03.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Проскуріної Н.Ю.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом та відповідач за об`єднаним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом та позивач за об`єднаним позовом - ОСОБА_2 ,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору за об`єднаним позовом - Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
заяву ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна , про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області,
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Овідіопольський районний суд Одеської області рішенням від 03 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя задовольнив частково, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнив.
До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна , про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про витрати на правничу допомогу. В заяві відповідач за первісним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 грн, в обґрунтування якої посилається на те, що судові витрати відповідача на правничу допомогу складають 8000 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 101/в від 03.09.2021 року, додатком № 1 до договору про надання правової допомоги «Вартість надання правової допомоги», актом № 4/101/в від 13.03.2023 року та квитанціями про сплату.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.03.2023 року заява ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна , про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надав відзив на заяву про розподіл судових витрат в якому просить у задоволенні вказаної заяви відмовити, посилаючись на те, що згідно платіжної інструкції від 13.03.2023 року та платіжної інструкції від 16.01.2023 року грошові кошти в сумі 6000 грн були перераховані на рахунок фізичної особи - підприємця Валах В.В. , а не на рахунок адвоката, як самозайнятої особи. Фізична особа, яка здійснює підприємницьку (відмінну від адвокатської) діяльність та одночасно проводить незалежну професійну діяльність, веде окремий облік доходів/витрат, отримані/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснює окремо розрахунки з бюджетом. Вважає, що до заяви не додано доказів про оплату наданої правової допомоги адвокату Валах В.В.
Представник позивача ОСОБА_4 та представник відповідача Валах В.В. зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - Валах В.В. , яка приймала участь в режимі відеоконференції, заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримала.
Представник позивача за первісним позовом - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явлався, судову повістку-повідомлення отримала в особистому кабінеті Електронного суду 17.03.2023 року, що підтверджується довідкою, при цьому надала клопотання про розгляд заяви без участі представника.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Колегія суддів, дослідивши подану ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна , заяву про ухвалення додаткового рішення вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається із матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна , зазначено про те, що вона очікує понести витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції і докази витрат на правничу допомогу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.
Також в судовому засіданні, яке відбулося 13.03.2023 року, представником відповідача Валах В.В. зроблена усна заява про розподіл судових витрат, зазначивши, що відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України будуть надані докази витрат на правничу допомогу, що підтверджується фіксацією судового засідання технічними засобами.
Одеським апеляційним судом постанова у справі ухвалена 13.03.2023 року.
Із матеріалів справи вбачається, що Одеським апеляційним судом 15.03.2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна , про розподіл судових витрат, із долученням до заяви копій: витягу із договору про надання правової допомоги від 03.09.2021 року, додатку № 1 до договору «Вартість надання правової допомоги», акту № 4/101/в від 13.03.2023 року та квитанцій про сплату.
Враховуючи, що постанова винесена Одеським апеляційним судом 13.03.2023 року, то останній день подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, припадає на 18 березня 2023 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що представником відповідача до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявлялося клопотання про розподіл судових витрат, і докази їх понесення подані у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, після ухвалення судового рішення.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
03 вересня 2021 року між ОСОБА_2 та Валах Вікторією Володимирівною укладено договір про надання правової допомоги № 101/в.
Пунктом 4.1. розділу 4 договору про надання правової допомоги від 03 вересня 2021 року передбачено, що клієнт здійснює оплату за надані адвокатом послуги у розмірі, погодженому між сторонами у додатку 1 до цього договору.
В пункті 4.4 розділу 4 договору зазначено, що оплата клієнтом гонорару адвокату здійснюється протягом одного робочого дня після фактичного надання адвокатом кожної окремої послуги клієнтові, про що клієнт сповіщається усно та/або письмово (у тому числі із можливістю застосування будь-яких месенджерів).
Сторони можуть погодити авансову переплату (повністю або частково) за майбутню юридичну допомогу (п. 4.5. розділу 4).
Згідно пункту 4.6. розділу 4 на підтвердження наданої правової допомоги за цим договором адвокат та клієнт підписують акт приймання передачі наданої правової допомоги, який може складатися щотижнево, щомісячно та/або при повному виконанні умов цього договору. Акт підтверджує факт надання адвокатом правових послуг, зазначених у акті, та прийняття їх клієнтом.
З акту прийняття-передачі наданої правової допомоги № 4/101/в від 13 березня 2023 року за договором про надання правової допомоги № 101/в від 03.09.2021 року вбачається, що адвокатом з 01 січня 2023 року по 13 березня 2023 року у межах цивільної справи № 509/4517/21 надавались послуги: складання відзиву на апеляційну скаргу затрачено 1 год і складає 4000 грн, участь у судовому засіданні 13.03.2023 - 2000 грн. Вартість послуг за вказаний період становить 6000 грн.
На підтвердження оплати зазначених вище виконаних робіт відповідачем надано ксерокопію платіжної інструкції від 16 січня 2023 року, згідно якої ОСОБА_2 сплачено Валах В.В. суму у розмірі 4000 грн за надання правової допомоги згідно договору про надання правничої допомоги № 101/в та ксерокопію платіжної інструкції від 13 березня 2023 року про сплату 2000 грн за договором про надання правової допомоги № 101/в.
Із матеріалів справи вбачається, що у суді апеляційної інстанції представником відповідача - Валах В.В. надавався відзив на апеляційну скаргу і представник приймав участь у судовому засіданні 13.03.2023 року в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції. Такі дії відповідають умовам договору про надання правової допомоги, їх виконання підтверджено актом прийняття-передачі наданих послуг, час, витрачений на складання та подання відзиву на апеляційну скаргу, є обґрунтованим.
Посилання представника відповідача за первісним позовом на те, що крім витрат, зазначених у заяві про розподіл судових витрат також входять витрати адвоката пов`язані із участю 30.03.2023 року у судовому засіданні у розмірі 2000 грн, які ОСОБА_2 будуть сплачені після розгляду заяви, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду із завою про розподіл судових витрат, представником відповідача за первісним позовом не викладені обставини щодо витрат, пов`язаних із участю адвоката 30.03.2023 року у судовому засіданні.
Як зазначалося вище, пунктом 4.6. розділу 4 договору № 101/в передбачено, що на підтвердження наданої правової допомоги за цим договором адвокат та клієнт підписують акт приймання передачі наданої правової допомоги, який може складатися щотижнево, щомісячно та/або при повному виконанні умов цього договору. Акт підтверджує факт надання адвокатом правових послуг, зазначених у акті, та прийняття їх клієнтом.
Проте відповідачем не надано до суду акту прийняття-передачі наданої правової допомоги щодо витрат, пов`язаних із участю у судовому засіданні 30.03.2023 року, як це передбачено договором № 101/в.
Посилання позивача за первісним позовом в запереченнях на заяву про розподіл судових витрат на те, що до заяви не додано доказів про оплату наданої правової допомоги адвокату Валах В.В., оскільки згідно платіжної інструкції від 13.03.2023 року та платіжної інструкції від 16.01.2023 року грошові кошти в сумі 6000 грн були перераховані на рахунок фізичної особи - підприємця Валах В.В. , а не на рахунок адвоката, є необґрунтованим.
Так, у як платіжній інструкції від 16 січня 2023 року, згідно якої ОСОБА_2 сплачено Валах В.В. суму у розмірі 4000 грн, так і в платіжній інструкції від 13 березня 2023 року про сплату 2000 грн ОСОБА_2 в графі призначення платежу чітко зазначено за надання правової допомоги згідно договору № 101/в, справа 509/4517/21 ОСОБА_2 . Таким чином, заявником надано докази на підтвердження оплати наданих правничих послуг, виконаних робіт у розмірі 6000 грн.
Доводи позивача, які стосуються податкових зобов`язань адвоката Валах В.В. не відносяться до питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача за первісним позовом у запереченнях на заяву про розподіл судових витрат не зазначає про неспівмірність витрат.
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, зважаючи на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2023 року питання про стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалось, разом з тим, відповідачем подана заява про ухвалення додаткового судового рішення та докази їх понесення надані з дотриманням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відсутність клопотання позивача про зменшення витрат, задоволення апеляційної скарги частково, то колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі та часткового задоволення заяви ОСОБА_2 і стягнення на її користь з ОСОБА_1 судових витрат понесених у зв`язку з наданням правової допомоги адвокатом у суді апеляційної інстанції у розмірі 4109,50 грн.
Керуючись, ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Валах Вікторія Володимирівна ,, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4109,50 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 30 березня 2023 року.
Головуючий В.А. Коновалова
Судді М.В. Назарова