Справа № 212/5364/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Леонідової К.А., розглянувши цивільну за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПРЕДСТАВЛЕНА ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

24 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , видане Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда» 13 лютого 1996 року згідно із розпорядженням № 22 від 09 лютого 1996 року, належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Мотивуючи свою заяву тим, що в липні 2023 року заявниця звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, через невідповідність паспортних даних спадкодавців, а саме в документах маються розбіжності в написанні прізвища. У зв`язку з чим заявниця вимушена звернутися в судовому порядку за захистом свого права на спадкове майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2023 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, рішення просили прийняти на розсуд суду.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Дослідивши заяву та письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13.02.1996 видане « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 ». (а.с.5)

З копій паспорту спадкодавців, прикладених заявником вбачається, що вони видані на ім`я « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ». (а.с.6-7). Окрім того, в паспорті містяться дані щодо місця проживання власника паспорта, з яким можна зробити висновок, що спадкодавці дійсно проживали за адресою АДРЕСА_2 .

В матеріалах справи містяться довідки щодо присвоєння ідентифікаційного номеру спадкодавців, на ім`я « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » (а.с.10-11)

В той же час, долучені до матеріалів справи свідоцтва про смерть видані на ім`я « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ».(а.с.14-15)

Приписами ст. 293, 315 ЦПК України визначено, що в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Досліджені докази беззаперечно свідчать про те, що свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда» 13.02.1996 року згідно із розпорядженням №22 від 09.02.1996 року належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому суд вважає, що усі досліджені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, від нього залежить можливість отримання спадкового майна.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності документу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПРЕДСТАВЛЕНА ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда» 13 лютого 1996 року згідно із розпорядженням №22 від 09 лютого 1996 року, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 22 серпня 2023 року.

Суддя: І. Б. Чайкін