РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 червня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

представника позивачки - адвоката Нінчук-Худякової О.М.

представника третьої особи - Рябчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2023р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2011р. Шлюб розірвано за рішенням суду від 16.12.2014р., яке набрало законної сили 27.12.2014р. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних відносин проживає з нею і перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач як батько протягом тривалого часу не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям доньки, з дитиною не спілкується та не надає матеріальної допомоги. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 03.03.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.05.2023р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 25.05.2023р. представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Нінчук-Худякова О.М. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Додатково суду пояснила, що подружні відносини між сторонами фактично були припинені ще в 2012р., коли дитині був один рік. З цього часу відповідач жодним чином не проявляв батьківської турботи щодо доньки, не спілкувався з дитиною, не цікавився її розвитком, станом здоров`я, матеріальної допомоги не надавав. Хоча йому достовірно було відомо місце проживання позивачки з донькою та він мав можливість спілкуватись з дитиною. Через деякий час після припинення шлюбних відносин з відповідачем позивачка стала зустрічатись з ОСОБА_4 , з ким потім зареєстрували шлюб, мають від шлюбу спільну дитину. Донька позивачки ОСОБА_5 вважає батьком чоловіка позивачки ОСОБА_4 і іншого батька не знає. ОСОБА_4 з року виховує ОСОБА_5, забезпечує розвиток, навчання, стан здоров`я, організовує дозвілля, відпочинок, любить її як рідну доньку і на даний час бажає її удочерити. Тому позбавлення відповідача батьківських прав буде сприяти якнайкращим інтересам дитини.

В подальшому представник позивачки подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

В судовому засіданні 25.05.2023р. представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Додатково суду пояснила, що під час розгляду питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 було здійснено вихід за місцем мешкання відповідача для проведення бесіди та складання акту обстеження умов проживання, однак двері квартири ніхто не відкрив. Було залишено письмове запрошення до відділу, також його було надіслано поштою, однак до теперішнього часу ОСОБА_2 до відділу не звернувся. Під час засідання комісії було вислухано матір дитини ОСОБА_1 , яка пояснила, що батько ОСОБА_5 не цікавиться і не опікується донькою тривалий час, не допомагає матеріально, участі у вихованні не приймає, жодного разу не вийшов з донькою на зв`язок. Наразі вона мешкає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , якого донька вважає своїм батьком, вони разом піклуються про неї, забезпечують усім необхідним, в подальшому її чоловік бажає усиновити ОСОБА_5 . Також була проведена бесіда з ОСОБА_5 , яка розповіла, що вона мешкає разом з мамою ОСОБА_1 , татом ОСОБА_2 та молодшою сестрою ОСОБА_12 . Батьки піклуються про неї, разом ходять на прогулянки, вони купляють їй іграшки та смаколики. Під час бесіди з дитиною було з`ясовано, що іншого чоловіка як батька вона взагалі не знає. На комісії було вирішено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .

В подальшому представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2011р. (арк.7).

Шлюб розірвано за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2014р., яке набрало законної сили 27.12.2014р. (арк.9-10).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.8).

Після припинення шлюбних відносин дитина мешкає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією ЗЗОШ І-ІІІ ступенів №87 неповнолітня ОСОБА_5 навчається у школі з 1 класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня. Виявляє логічне, образне, творче мислення, на уроках уважна, домашнє завдання виконує, активно проявляє себе під час занять, має високий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у житті школи та класу. ОСОБА_5 весела, стримана, дисциплінована, самостійна, доброзичлива, комунікабельна, користується повагою серед однокласників, має багато друзів, підтримує дружні відносини з учнями. У спілкуванні та поведінці переважають позитивні риси, у знайомому їй колі людей почувається комфортно, вільно, дружелюбно, вона неагресивна, ввічлива, трохи сором`язлива. Батьки ОСОБА_5 - батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 приділяють належну увагу вихованню доньки, постійно підтримують зв`язок з класним керівником. Біологічний батько - ОСОБА_2 в школі не з`являється, дитиною не цікавиться. Вчителі та керівництво школи не знайомі з ним (арк.13).

Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під спостереженням в педіатричному відділенні №8 за адресою: АДРЕСА_1 . На прийом дільничного лікаря-педіатра для проведення щеплень, здачі лабораторних аналізів та проведення профілактичних оглядів з дитиною звертається мати - ОСОБА_1 . В разі хвороби дитини рекомендації лікаря-педіатра виконує мати. Батько ОСОБА_2 на прийом до лікаря-педіатра з дитиною не звертався, станом її здоров`я не цікавився (арк.14).

Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 31.03.2023р., складеним спеціалістами Служби (управління) у справах дітей по Дніпровському району, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_4 , сестрою ОСОБА_13 . В квартирі створені сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку дитину. В помешканні зроблений косметичний ремонт, усі комунікації підключені, в наявності є необхідні меблі та побутова техніка. Дитина мешкає в окремій кімнаті з молодшою сестрою, має окреме місце для сну, одяг та взуття за сезоном, шкільне приладдя, місце для відпочинку, іграшки (арк.39).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданих відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, вона мешкає разом з мамою ОСОБА_1 , татом ОСОБА_4 , сестрою ОСОБА_13 та котом Марсом . Вона займається танцями та гімнастикою, на заняття її відвозить тато. Вони разом всією сім`єю ходять на прогулянки до парку, до розважальних центрів. У неї є дві бабусі - ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та дідусь ОСОБА_17 . Мати та тато її дуже люблять і вона їх також. Коли вона відвідувала дитячий садок, то за нею завжди приходили мама та тато, вони завжди відвідували її дитячі свята у садку (арк.41).

Згідно довідки від 22.03.2023р., спеціалістами відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей ЗМР був здійснений вихід за місцем мешкання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , однак двері ніхто не відчинив, ОСОБА_2 було залишено письмове запрошення до відділу (арк.42).

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району №21.01/03-23/367 від 08.05.2023р. ним визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.35-37).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_1 , у них спільна донька. ОСОБА_5 він виховує з одного року, вважає її своєю рідною донькою, любить її, піклується. Вони разом з дружиною займаються розвитком ОСОБА_5 , її вихованням, матеріальним забезпеченням. ОСОБА_5 займається гімнастикою та малюванням. Те, що він не є її біологічним батьком, ОСОБА_5 не знає. Про біологічного батька він та донька нічого не знають, він ніколи його не бачив, знає, що він є.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 та деякий час вони проживали разом з сестрою та її чоловіком ОСОБА_2 . Після народження доньки ОСОБА_5 ОСОБА_2 змінився, вони з сестрою почали сваритися і він пішов з родини. ОСОБА_5 тоді не було ще одного року. Після того ОСОБА_2 взагалі перестав цікавитись донькою, не забезпечував її матеріально, не спілкувався з нею, жодного разу не зробив подарунку на день народження. Десь через пів року після розлучення її сестра познайомилась з ОСОБА_2 , який взяв на себе обов`язки з виховання, розвитку та матеріального забезпечення ОСОБА_5 . ОСОБА_5 вважає своїм рідним батьком ОСОБА_2 , іншого батька вона не знає. У родині є ще молодша донька і ОСОБА_4 ніколи не розподіляв дітей на рідну чи ні. Рідного батька ОСОБА_5 останній раз вона бачила десь 8 років тому, бажання спілкуватися з донькою у нього не було, в цьому йому ніхто не перешкоджав.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що він є знайомим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вони товаришують родинами з 2016р., разом неодноразово відпочивали та проводили час. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дві доньки. Він ніколи не бачив, щоб ОСОБА_4 ставився до доньок по різному. В їх родині теплі, близькі стосунки. Те, що ОСОБА_5 є нерідною донькою ОСОБА_2 , він спочатку навіть не здогадувався, дізнався про це пізніше. Рідного батька ОСОБА_5 він ніколи не бачив та при спілкуванні з ОСОБА_5 про нього ніколи не чув. ОСОБА_5 вважає своїм батьком ОСОБА_2 . Батьки разом піклуються про ОСОБА_5 , забезпечують усім необхідним.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач ОСОБА_2 після припинення подружніх відносин з позивачкою ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками - тривалий час не зустрічається і не спілкується з неповнолітньою донькою, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини.

Вказані обставини підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами та поясненнями свідків, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення.

Жодних доказів, які б спростували вказані обставини, суду не надано і судом не встановлено.

Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітньої дитини і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.7,19,141,150,155,164,171 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А.Мурашова

08.06.2023