Справа № 463/5806/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" червня 2023 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,
секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Самборі Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
До Самбірського міськрайонного суду Львівської області за підсудністю з Личаківського районного суду м. Львова надійшли матеріали цивільної справи за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.
Стислий виклад позицій сторін.
Обґрунтування позивача.
ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 31.07 2017 у розмірі 6 359,58 грн. з яких: 4 119, 93 грн. - за централізоване опалення, 1 618, 19 грн. - інфляційні витрати,
621, 46 грн. 3% річних, та судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.
26 березня 2022 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у видачі судового наказу відмовлено.
24 травня 2022 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Личаківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
11 червня 2022 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова даний позов передано за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, так як відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .
Відповідачка являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Доказом цього Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 242580160 від 01.02.2021 року. Відповідачу присвоєний особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Крім того зазначає, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності (постанова ВСУ від 23.05.2018 року у справі № 216/5756/15-ц).
Так як 12.02.2021 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Личаківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу № 09 -1448 про стягнення заборгованості з відповідача, то перебіг позовної давності перервався. Згідно ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово - комунальні послуги, а відповідачі ними користуються.
Згідно ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:
- споживачі (індивідуальні та колективні);
- виконавці комунальних послуг.
Факт надання відповідачу послуг з централізованого опалення, проживаючих за адресою:
АДРЕСА_2 підтверджується актом прийняття передачі дахової котельні на АДРЕСА_3 , розрахунками про надання послуг за період з
01.07.2014 року по 03.02.2021 року та з 01.12.2016 року по 31.10.2020 року.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 242580160 від 01.02.2021 року убачається, що ОСОБА_1 в період накопичення заборгованості зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуги з метою її оплати.
Проте, за період з 01.12.2015 року по 31.07.2017 у відповідача утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі - 4119,93 грн., інфляційних втрат у розмірі - 1618,19 грн., та 3% річних - 621,46 грн., а всього 6 359,58 грн.
Оскільки неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача, позивач не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами, а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану заборгованість.
Щодо строку позовної давності, позивач зазначив, що якщо особа звернулася до суду за видачою судового наказу, то строк позовної давності переривається за три роки до часу звернення до суду за видачу судового наказу.
В даному випадку, позивач має право звернутися до суду протягом трирічного строку після скасування судового наказу для того, щоб стягнути заборгованість за період до переривання строку позовної давності.
Обґрунтування заперечень відповідача.
05 жовтня 2022 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.
В обґрунтування заперечень посилається на те, що жодного боргу за комунальні послуги у неї немає.
Окрім того, ознайомившись із позовною заявою та додатками до неї, відповідач вважає, що минули строки позовної давності і в задоволені позовних вимог має бути відмовлено.
До того ж, як самим позивачем зазначено у позовній заяві, він уже звертався до цього самого відповідача з тим самим предметом спору і з тих самих підстав. Відповідно до рішення Личаківського районного суду від 26.03.2021 року у справі № 463/1768/21, копію рішення якого надав позивач, суддею відмовлено у видачі судового наказу керуючись п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Своє рішення суд мотивував тим, що позовні вимоги позивача стосуються заборгованості за період з 01.12.2015 року по 31.07.2017року. А строк позовної давності складає три роки.
Окремо звертає увагу суду, що з моменту подачі первісної заяви в суд на видачу судового наказу, позивач не навів жодних підстав та обгрунтування поважності пропуску строку позовної давності і не просить поновити строк на звернення до суду.
Відповідач не погоджується з позицією позивача, яка полягає в тому, що на думку позивача, враховуючи його попереднє звернення до суду, строки позовної давності переривались і починають рахуватись заново, як зазначено у позові з посилання на ст. 264 ЦК України.
З даного приводу відповідач вважає, що строки позовної давності перериваються у випадку звернення до суду в межах строків позовної давності і в такому випадку, дійсно строки рахуються заново. Однак в даному випадку з первісною заявою позивач звернувся до суду, вже після сплину строків позовної давності, а тому строки позовної давності не переривались і не можуть рахуватись заново. В даному випадку вимоги ст. 264. на яку посилається позивач застосовуватись не мають.
20 жовтня 2022 року на адресу суду представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинською О.А. подано відповідь на відзив, у якому не погоджується із доводами відповідача. Вважає ї незаконними, безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.
Вказала, що на виконання розпорядження Львівської міської ради № 1107 від
04.10.2016 року «Про передачу з балансу ЛМКП «Львівтеплоенерго»» у власність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) Васильченка, 14, дахову котельню, яка забезпечує теплопостачання будинку АДРЕСА_3 , 16.05.2017 року наказом № 168, ЛМКП «Львівтеплоенерго» вищевказану котельню було безоплатно передано та з 01.08.2017 року відповідно до вказаного наказу нарахування по будинку, в тому числі кв. АДРЕСА_4 було припинено. Відповідно можна вважати, що відносини між споживачем (відповідачем) та ЛМКП «Львівтеплоенерго» були припинені 01.08.2017 року, проте відповідач не здійснював оплату за послугу централізованого опалення з 01.12.2015 року, чим порушив низку законів в сфері теплопостачання.
Що стосується перебігу позовної давності, то такий починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).
ЛМКП «Львівтеплоенерго» не має доступу до реєстру територіальних громад, для отримання відповідної документації (довідка з місця проживання склад сім`ї, та пропуски). Доступу до державного реєстру речових прав на нерухоме майно в підприємства також немає.
Як убачається з витягу № 24530160 реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна інформацію щодо власника квартири АДРЕСА_5 ЛМКП «Львівтеплоенерго» змогло отримати лише 01.02.2021 року (дата вказана у витязі), що підтверджують обставину, та наявність підстав для відновлення свого права в суді.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1,2 ст. 264 ЦК України). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).
Відповідно до розрахунку за послугу з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 убачається, що споживачем ОСОБА_1 , в січні 2017 року було здійснено часткову оплату за послугу з централізованого опалення.
Відтак, згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України, строк позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання ним боргу чи обов`язку.
20 жовтня 2022 року на адресу суду представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинською О.А. подано клопотання про поновлення строку позовної давності.
Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п. 12 такого змісту: 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Згідно постанови КМУ від 11.03.2022 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в Україні встановлено карантин з 12.03.2020, який діє по теперішній час, а тому позовна давність, на думку представника позивача, продовжується на строк дії карантину.
Крім того, ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово зверталось до Личаківського районного суду м. Львова із заявами про видачу судового наказу, проте ухвал щодо відмови у видачі судового наказу представником позивача отримано не було. Відтак перебіг позовної давності починається з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Оскільки позивач довідався про порушення свого права на подачу позову лише у квітні 2021 року, відтак, просить суд поновити строк позовної давності.
Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.
У судове засідання представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинська О.А. не з`явилася, та просила у позовній заяві розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, причин неявки не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.
Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 242580160 від 01.02.2021 року убачається, що ОСОБА_1 в період накопичення заборгованості зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Факт надання відповідачу послуг з централізованого опалення, проживаючих за адресою:
АДРЕСА_2 підтверджується актом прийняття передачі дахової котельні на АДРЕСА_3 , розрахунками про надання послуг за період з 01.07.2014 року по 03.02.2021 року та з 01.12.2016 року по 31.10.2020 року.
Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуги з метою її оплати.
Відповідно до розрахунків, наданих ЛМКП «Львівтеплоенерго», за період з 01.12.2015 року по 31.07.2017 у відповідача утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі - 4119,93 грн., інфляційних втрат у розмірі - 1618,19 грн., та 3% річних - 621,46 грн., а всього 6 359,58 грн.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг.
Відповідно до ст. 302 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до п. 46 Постанови КМУ від 21.08.2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договором.
Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань порушені права позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк.
Згідно ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії,
постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання,
централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 63 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно з п.1, п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Суд критично оцінює твердження відповідача ОСОБА_1 , що позивачем пропущений строк позовної давності. Крім того відповідачем не надано суду жодного вагомого доказу про те, що у неї відсутня заборгованість, відтак позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості є безпідставними, оскільки такі твердження спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Так, за вказаний період, в період накопичення заборгованості, остання була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_5 та була споживачем послуг з централізованого опалення.
Таким чином у квартирі АДРЕСА_5 за період з 01.12.2015 року по 31.09.2019 утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі - 4119,93 грн., інфляційних втрат у розмірі - 1618,19 грн., та 3% річних -
621,46 грн., а всього 6 359,58 грн., що підтверджується відповідним розрахунком за надані послуги.
Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
На підставі ст. 625 ЦК України, боржник повинен сплатити позивачу на його вимогу інфляційні втрати та 3% річних.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного) (ст. 257 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).
Крім того, позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово зверталось до Галицького районного суду м. Львова із заявами про видачу судового наказу. Відтак перебіг позовної давності починається з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а тому відповідно до ст. 264 ЦК України строк позовної давності не є пропущеним. У зв`язку з цим, заявлене відповідачем ОСОБА_2 у відзиві клопотання про застосування позовної давності не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а тому з відповідача необхідно стягнути заборгованість в межах трирічного строку позовної давності.
Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судові витрати.
Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення - задовольнити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя