Справа № 125/1555/22
Провадження № 22-ц/801/546/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокуСправа № 125/1555/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Литвина С.С.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: головний державний виконавець Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюк Віталій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року, постановлену у приміщенні того ж суду під головуванням судді Цибульського О.Є., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка Віталія Миколайовича про визнання неправомірною постанови державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення головного державного виконавця Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка В.М. (далі державний виконавець) про визнання неправомірною постанови державного виконавця та зобов`язання вчинити дії. Вказав, що на виконанні Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області перебуває виконавче провадження №59117992 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на його користь грошових коштів у розмірі 15 000 грн. на підставі виконавчого листа, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом 15.02.2019 року у справі №128/294-14-к.

Не з`ясувавши факту наявності у боржників майна, головний державний виконавець Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюк В.М. виніс постанову від 28.07.2022 року про повернення вищевказаного виконавчого листа стягувачу, при цьому не повідомивши його про зазначену постанову та не надіславши йому її копію. Вказану постанову він отримав лише 19.10.2022 року на прийомі у державного виконавця.

Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки останнім не вчинено всіх необхідних дій у виконавчому провадженні , зокрема стосовно виклику боржників, перевірки їх майнового стану, опису належного їм майна.

Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати неправомірною постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачеві від 28.07.2022 року , винесену у виконавчому провадженні №59117992 та зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження та виконати рішення суду у справі №125/294/14-к.

Ухвалою Могилів-Подільського районного суду від 11.01.2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив вказану ухвалу суду скасувати через неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а у справі ухвалити нове судове рішення, яким його скаргу задовольнити. Вказав, що під час розгляду скарги суд не витребував та не дослідив в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження №59117992. Висновок суду про вжиття державним виконавцем всіх передбачених законом заходів для перевірки майнового стану боржника не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки у виконавчому листі зазначено два боржника та йдеться про солідарне стягнення боргу. Суд не звернув увагу на те, що державний виконавець близько трьох років не вживав заходів щодо примусового виконання рішення суду, після чого виніс безпідставну постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Здійснення державним виконавцем окремих дій щодо перевірки майнового стану боржників, без встановлення того факту, що зазначена перевірка здійснювалась з встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» періодичністю не свідчить про належне виконання своїх обов`язків щодо розшуку майна боржників та виконання рішення суду. Однак, суд першої інстанції не встановив обставин здійснення державним виконавцем з відповідною періодичністю належних та необхідних дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду та дійшов до безпідставного висновку про відмову у задоволенні скарги. Крім того,зазначив,що суд порушив строки розгляду скарги, оскільки його скарга розглядалась судом близько трьох місяців, замість встановленого ст. 450 ЦПК України, десятиденного строку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення обов`язкове до виконання.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що в ході примусового виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 59117992 державний виконавець вживав всіх необхідних заходів щодо його виконання, а також під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі чинного законодавства. Твердження скаржника щодо не вчинення державним виконавцем всіх необхідних дій у виконавчому провадженні, в тому числі щодо виклику боржника, здійснення перевірки його майнового стану, опису майна, не направлення запитів щодо наявності майна, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

Колегія суддів вважає, що з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки суд невірно оцінив докази та з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов висновків ,що їм суперечать.

Апеляційним судом встановлено, що на виконанні Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області перебувало виконавче провадження № 59117992 з примусового виконання виконавчого листа № 125/294/14-к, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 15.02.2019 про солідарне стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 грн. з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

Як вбачається із наданих суду апеляційної інстанції державним виконавцем матеріалів зазначеного виконавчого провадження, в заяві від 19.03.2019 року ОСОБА_1 просив Барський районний ВДВС прийняти до виконання його виконавчий лист №129/294/14-к про стягнення на його користь із ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.

Постановою головного державного виконавця Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка В.М. від 20.05.2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. Копію зазначеної постанови того ж дня було направлено сторонам виконавчого провадження.

З метою з`ясування майнового стану боржника вказаного виконавчого провадження ОСОБА_4 , 20.05.2019 року державним виконавцем було зроблено запит до КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації» і відділу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Доказів про те, що на вказаний запит надійшла відповідь державний виконавець ,постанова якого оскаржується ,не надав .

Даних про те, які дії по виконанню виконавчого документу до грудня 2021 року , вчинялись державним виконавцем , надані суду матеріали виконавчого провадження не містять.

Як вбачається із отриманої державним виконавцем інформаційної довідки від 01.12.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ,Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо наявного у ОСОБА_4 майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі Іпотек і у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження, відсутні.

Даних про те, які дії по виконанню виконавчого документу до грудня 2022 року , вчинялись державним виконавцем , надані суду матеріали виконавчого провадження не містять.

І лише 22.12.2022 року державний виконавець здійснив виїзд за адресою місця проживання боржника ОСОБА_4 для з`ясування наявності у останнього майна і його майнового стану.

Згідно акту 22.12.2022 року, складеного державним виконавцем , останнім під час виїзду за адресою боржника ОСОБА_4 з метою перевірки його майнового стану , було встановлено, що за цією адресою проживає ОСОБА_5 , зі слів якої все майно, що знаходиться у будинку належить їй, а ОСОБА_6 за даною адресою не проживає.

Постановою головного державного виконавця Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка В.М. від 28.07.2022, вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому дані про те, які дії по виконанню виконавчого документу до цього часу , вчинялись державним виконавцем по з`ясуванню наявності майна і майнового стану іншого боржника ОСОБА_3 у наданих матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутні.

Правовідносини з виконання виконавчих документів ,зокрема, виконавчого листа ,виданого на виконання рішення суду, регулюються ЗУ «Про виконавче провадження» , відповідними нормами ЦПК України в частині оскарження дій та рішень державних чи приватних виконавців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакція чинній на винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 3,6, 14 21 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. станом на час відкриття виконавчого провадження) виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, із наданих матеріалів виконавчого провадження не вбачається дотримання головним державним виконавцем Голюком В.М. всіх вимог щодо дій по виконанню виконавчого документу та вжиття всіх заходів для розшуку майна боржників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ,передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається ,що прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження 20.05.2019 року, протягом передбаченого ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденного строку, державний виконавець здійснив передбачені вказаним Законом заходи по перевірці і встановленню майнового стану боржників .

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з зазначеними у ній відомостями щодо наявного майна у боржника ОСОБА_4 була отримана державним виконавцем лише 01.12.2021, тобто більше ніж через два з половиною роки після відкриття виконавчого провадження, а виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_4 для виявлення нерухомого та рухомого майна боржника державний виконавець здійснив лише 22.12.2022 року.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Державний виконавець проводить опис майна боржника, про що складає відповідний акт опису та накладає арешт на майно.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження (ч. 9 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу (ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»)

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»)

Таким чином, в порушення зазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» при виїзді за місцем проживання боржника ОСОБА_4 державний виконавець не здійснив опис майна боржника, а просто зі слів ОСОБА_6 , яка була присутня в даному житловому приміщенні склав акт про відсутність боржника і наявного у нього майна за цією адресою.

Відомостей про вжиття державним виконавцем заходів для розшуку майна іншого боржника ОСОБА_3 матеріали справи взагалі не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що головний державний виконавець Голюк В.М. не вживши всіх заходів для розшуку наявного у боржників майна, безпідставно повернув виконавчий лист стягувачеві ОСОБА_1 , а тому оскаржувана постанова державного виконавця є неправомірною.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки апеляційним судом встановлено неправомірність постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачеві від 28.07.2022 року, колегія суддів вважає, що заявлена скаржником вимога про зобов`язання головного державного виконавця Голюка В.М. поновити виконавче провадження та виконати рішення суду, також підлягає задоволенню.

Суд на вищевказане уваги не звернув, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відтак, доводи апеляційної скарги є обгрунтованими і заслуговують на увагу ,а ухвала суду, постановлена при неповно з`ясованих обставинах справи та неправильно застосованих нормах права, підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною і скасування оскаржуваної постанови головного державного виконавця Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Голюка В.М. та зобов`язання останнього поновити виконавче провадження та виконати рішення суду.

Керуючись ст.ст.374, 376,382,384, 447, 451 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка Віталія Миколайовича про визнання неправомірною постанови державного виконавця та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка Віталія Миколайовича про повернення виконавчого листа стягувачеві від 28.07.2022 року, винесену у виконавчому провадженні №59117992

Зобов`язати головного державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка Віталія Миколайовича поновити виконавче провадження №59117992 та виконати рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.