Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1860/22
Номер провадження у суді 2/216/2019/22
04 січня 2023 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Цимбалістенко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задоволено в повному обсязі, з Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом стягнуто 195000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень 00 коп. без урахування утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В рішенні суду від 19 вересня 2022 року року не вирішено питання про судові витрати, у зв`язку з чим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року цивільну справу № 216/1860/22 повернуто до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Оскільки необхідності у виклику учасників справи суд не вбачає, судове засідання проводиться без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Нормою ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є способом усунення його неповноти.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд виходить з наступного.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Позивач визначив моральну шкоду у розмірі 195000 грн., тобто позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима, тому така позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 становить 2 481,00 грн.

Разом з тим, позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Частинами 1, 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання даного позову, а суд вирішив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 195000 грн., тому підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 1% від ціни позову, що становить 1950,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Цимбалістенко