КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/624/2023 (22-ц/824/3650/2023)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

06 червня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою адвоката Васильченко Лілії Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, ухвалені під головуванням судді Дубас Т.В.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, -

встановив:

У жовтні 2021 року до суду звернулось ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з позовом про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до 01 січня 2019 року постачання електричної енергії на об`єкт-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалось згідно договору користування електричною енергією №200900255 від 10 березня 2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та енергопостачальником ПАТ «Київобленерго».

Дозволена потужність, яка була визначена договором, визначена на рівні 130 кВт, визначене очікуване електропостачання на місяць 300кВт год.

Термін дії договору про користування становить три роки, тобто до 10 березня 2020 року.

Під час технічної перевірки 07 березня 2018 року виявлено порушення відповідачем пункту 3 ПКЕЕН, а саме: підключення від ЩТП 2788 об`єктів непобутового призначення (кафе, продуктовий магазин), який має бути забезпечений окремим обліком та розраховуватися за спожиту електричну енергією за роздрібним тарифом, що відпускається для кожного класу споживачів.

За результатами перевірки 07 березня 2018 року складено Акт порушення ПКЕЕН № КО39624, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився.

18 квітня 2018 року позивачем проведено засідання комісії по розгляду Акту про порушення № К039624, за результатами якого складено Протокол №220 від 18 квітня 2018 року. Відповідно до протоколу комісією прийнято рішення провести нарахування вартості не облікованої електричної енергії за період 183 дні з 06 вересня 2017 року по 07 березня 2018 року по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Вартість не облікованої електричної енергії склала 48 049,17 грн. ОСОБА_1 висловив незгоду з рішенням комісії та підписав протокол.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не сплатив вартість не облікованої електричної енергії, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача 48 049,17 грн, нарахованих за не облікованої електричну енергію, 3% річних у розмірі 4 928,64 грн та інфляційну складову боргу у розмірі 11 318,12 грн та судовий збір.

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 21 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано апеляційну скаргу.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року з ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20000,00 гривень.

Не погодившись з ухваленим додатковим рішення, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року залишено без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року - без змін.

Апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року задоволено частково. Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року змінено, зменшено розмір витрат на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1 з суми 20 000 грн до суми 4 000 грн.

17 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку адвокатом Васильченко В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заяву мотивує тим, що відповідачем у справі понесено судові витрати у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 гривень.

30 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення ПрАТ "ДТЕК Київські регіональна електромережі" на заяву про відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування заперечень вказує, що не погоджується із вартістю наданих послуг, оскільки така завищена в декілька разів.

Зазначає, що вказана вартість за складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року є завищена, оскільки представник відповідача приймала участь у справі №369/8469/19 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" про захист прав споживачів, та подані у цих справах документи є однаковими.

Зазначає, що вартість складення відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року є також завищеною.

Вказує, що вартість складення заяви про прискорення розгляду справи є надуманою, оскільки позивач не убачає затягування Київським апеляційним судом розгляду цієї справи. Окрім цього вказує, що позивач не впливав на строки розгляду справи, а тому заявлені витрати є необґрунтованими.

Зазначає, що відповідачем у описі не зазначено, які документи оформляв представник відповідача, адже процесуальні документи вже були складено, визначені години роботи і визначена вартість кожної із них.

Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Установлено, що постановою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року не вирішено питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

З даних Договору про надання правової допомоги №1/11/22 від 01 листопада 2022 року установлено, що ОСОБА_1 (клієнт) та адвокат Васильченко Л.І. (адвокат) уклали цей договір про те, що адвокат зобов`язується надавати клієнту професійну правову допомогу адвоката на умовах і в порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 1.2 правова допомога за цим договором полягає у забезпеченні адвокатом реалізації прав і обов`язків клієнта у формі представництва його інтересів у Київському апеляційному суді під час розгляду справи №369/14786/21.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що за виконання умов даного договору клієнт сплачує адвокату гонорар, який складає 10 000,00 гривень.

Відповідно до пункту 3.2 Договору оплата наданої правової допомоги здійснюється клієнтом протягом десяти банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги (том 2 а.с.3-6).

Згідно пункту 4.1 не пізніше двох банківських днів з дня завершення надання послуг за Договором та винесення рішення суду у справі, зазначеній в пункті 1.2 Договором, Адвокат зобов`язаний надати Замовникові два примірники акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

З даних додатку №1 до договору про надання правової допомоги №1/11/22 від 01 листопада 2022 року, що іменується "опис робіт (надання послуг)", установлено, що сторони узгодили наступний розмір витрат на оплату правової допомоги:

- складення відзиву на апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року /6 годин/ 5200,00 гривень;

- складення відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року /4 години/ 3000,00 гривень;

- складення заяви про прискорення розгляду справи у апеляційній інстанції /2 години/ 1000,00 гривень;

- оформлення, направлення та подання процесуальних документів (друк, заповнення поштових відправлень, відвідування пошти тощо) /3 години / 800,00 гривень.

Всього витрачено 15 годин, визначена вартість витрат 10 000,00 гривень (том 2 а.с.7).

З даних акту приймання-передачі наданих послуг за договором №1/11/22 від 01 листопада 2022 року установлено, що сторони склали цей акт про те, що адвокатом надано, а клієнтом прийнято правову допомогу у формі забезпечення адвокатом реалізації прав і обов`язків клієнта у формі представництва інтересів клієнта у Київському апеляційному суді під час розгляду справи №369/14786/21. Правова допомога адвокатом надана в повному обсязі та якісно. Клієнт претензій до адвоката не має (том 2 а.с.8).

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення статті 137 ЦПК України вказують на те, що питання співмірності залежить від конкретних характеристик справи, затраченого часу на участь в ній, обсягом виконаною роботи правового напряму.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

За загальним правилом судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційний суд, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, ураховує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати та адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановив, що розмір гонорару, витрачений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у повірянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанови Верховного Суду у справі №905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року, у справі №922/2685/19 від 08 квітня 2020 року).

Апеляційний суд враховує, що правова позиція позивача в ході судового провадження не змінювалась, готуючи відзив на апеляційну скаргу, адвокату не було потреби вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та договори, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення.

Окрім того, апеляційну скаргу позивача на додаткове рішення районного суду апеляційним судом частково задоволено, зменшено розмір витрат на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1 з суми 20 000 грн до суми 4 000 грн.

Отже, апеляційний суд уважає обґрунтованими доводи ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" щодо не співмірності заявленого розміру витрат зі складністю виконаної роботи, її обсягу та витраченого часу.

При цьому, складення заяви про прискорення розгляду справи, а також такі дії, як оформлення, направлення та подання процесуальних документів, не є витратами на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню.

З огляду на наведене, апеляційний суд уважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000 гривень.

Відтак заява адвоката Васильченко Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Васильченко Лілії Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 червня 2023 року

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова