Справа № 373/51/23
Номер провадження 2/373/189/23
УХВАЛА

31 травня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Керекези Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання щодо розміру судових витрат по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2023 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В зв`язку із надходженням відповідної заяви ОСОБА_1 даним рішенням було встановлено строк для подання відповідачем та його представником доказів щодо розміру понесених судових витрат до 28 травня 2023 року. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі призначено на 14 год. 00 хв. 31 травня 2023 року.

29 травня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про долучення відповідних доказів на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження даних вимог відповідачем до суду було надано:

-копію договору про надання правової допомоги від 08 лютого 2023 року, укладеного між адвокатом Бєлінським В.А. та Малишко В.І.;

- копію додаткової угоди № 08/02/23 від 08 лютого 2023 року;

- копію додаткової угоди № 25/03/22 від 25 березня 2023 року;

- копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору від 08 лютого 2023 року про надання правової допомоги від 25 травня 2023 року;

- копію протоколу погодження договірної ціни від 08 лютого 2023 року;

- копію остаточного розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс/очікує понести в зв`язку із розглядом справ в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 та ч. 3 ст. 134 цього Кодексу, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

23 лютого 2023 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позов, в якому вона просить стягнути із позивача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 гривень 00 копійок та витрати на доставку кореспонденції в розмірі 500 грн. 00 коп.

29 травня 2023 року відповідачем подано розрахунок витрат на правову допомогу на суму 62500 грн 00 коп.

28 березня 2023 року представником позивача подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с.68-70), відповідно до якого вона просить зменшити до мінімально розумної суми витрати на професійну правничу допомогу. Посилається на те, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним конкретним обставинам справи та фінансовому стану обох сторін.

08 березня 2023 року до суду від представника позивача надійшов відзив на заяву про розподіл судових витрат (а.с.78-80), відповідно до якої просить відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат. Посилається на те, що розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості.

З правових позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 756/2114/17 вбачається, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зазначеній вище постанові Верховний Суд зменшив розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Верховний Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Проаналізувавши подані відповідачем докази на підтвердження понесених судових витрат, зважаючи на подане представником позивача клопотання про зменшення судових витрат, суд вважає, що заявлені відповідачем судові витрати є занадто завищеними, неспівмірними зі складністю справи, ціною позову та часом, витраченим на підготовку адвокатом документів для подання до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги відповідача про стягнення судових витрат в розмірі 20000 грн 00 коп. (10000 грн 00 коп. за надання правової допомоги, 10000 грн. 00 коп. гонорара успіху).

Що стосується вимоги про стягнення витрат на доставку коренспонденції в розмірі 500 грн. 00 коп., то суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, поскільки відповідачем не надано належним та допустимих доказів на понесення нею таких витрат. Крім того, всі подані позивачем заяви, клопотання, відзив на позов були сформовані в підсистемі «Електронний суд», що не тягне за собою будь-яких витрат матеріального характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.1д; адреса для листування : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Я.І.Керекеза