Номер провадження: 22-з/813/195/23
Справа № 521/6288/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
23.05.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.
за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження
заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі
за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань
учасники справи:
відповідач - комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво»
15 квітня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 27 від 03 квітня 2019 року про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника виробничо - технічного відділу за пунктом 1 статті 36 КЗпП України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально - побутових питань, скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, і ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника виробничо - технічного відділу у комунальному підприємстві "Міське капітальне будівництво" з 04 квітня 2019 року.

Стягнуто з комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 830525,12 гривень, з наступним вирахуванням з цієї суми обов`язкових зборів та платежів.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально - побутових питань залишено без змін.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника виробничо - технічного відділу у комунальному підприємстві "Міське капітальне будівництво" та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання стосовно судового збору.

Відмовлено ОСОБА_2 у стягненні на його користь з комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" витрат на професійну правничу допомогу.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Губська Х.Ю., про ухвалення додаткового рішення, зокрема, стосовно вирішення питання про витрати на правничу допомогу понесені ОСОБА_2 у суді касаційної інстанції під час перегляду справи за його скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року, на підтвердження таких витрат апеляційному суду надано копію договору про надання правової допомоги №222 від 08 лютого 2020 року, копію додаткової угоди №1 від 13 березня 2020 року, копію додаткової угоди №3 від 30 вересня 2020 року, копію додаткової угоди №4 від 03 травня 2022 року, копію рахунку №22 від 03 травня 2022 року, копію меморіального ордеру від 03 травня 2022 року, скрин - шот грошового переказу із мобільного додатку "Приват 24" від 03 травня 2022 року, тому просить стягнути з комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень, посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 07 грудня 2022 року постановлену у цій справі, якою відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката - Губської Х.Ю. про ухвалення додаткового рішення, з тих підстав, що постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року судове рішення суду апеляційної інстанції не змінювалось, нове рішення не ухвалювалось, тобто остаточного рішення по суті спору касаційним судом не прийнято, що виключає підстави для вирішення Верховним Судом питання про розподіл судових витрат додатковою постановою.

Представником КП "Міське капітальне будівництво" надано письмові заперечення на вказану вище заяву, в яких останній вказує, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення у цій справі додаткового судового рішення, зокрема, стосовно понесених ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, під час апеляційного перегляду справи розглянуто всі вимоги ОСОБА_2 у тому числі щодо судових витрат понесених останнім на професійну правничу допомогу.

Представник КП "Міське капітальне будівництво" в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Губська Х.Ю. підтримали вимоги заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу понесених ОСОБА_2 у суді касаційної інстанції.

Дослідивши подану ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення, в інтересах якого діє представник адвокат Губська Х.Ю. колегія суддів вважає, що вказана вище заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Додаткове рішення судом ухвалюється за наявністю підстав та в порядку, передбачених статтею 270 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально - побутових питань, скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2022 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду заяві представник ОСОБА_2 адвокат Губська Х. Ю. просила ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути з КП «Міське капітальне будівництво» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень, посилаючись на те, що приймаючи постанову, суд касаційної інстанції не вирішив питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи Верховним Судом у розмірі 10 000 гривень, орієнтовний розрахунок яких було вказано у касаційній скарзі.

Представник КП «Міське капітальне будівництво» у поданому до суду касаційної інстанції клопотанні просив зменшити розмір понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу до 5 000 гривень, посилаючись на неспівмірність заявленого останнім розміру таких витрат у сумі 10 000 гривень із складністю цієї справи, та наданим адвокатом обсягом послуг, та витраченим останнім часу для надання таких послуг.

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні вказаної вище заяви ОСОБА_2 , з тих підстав, що постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року судове рішення суду апеляційної інстанції від 22 березня 2022 року не змінювалось, нове судове рішення не ухвалювалось, отже, остаточного рішення по суті спору касаційним судом не було прийнято, а тому підстави для вирішення Верховним Судом питання про розподіл судових витрат додатковою постановою відсутні.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, і ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог,поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника виробничо - технічного відділу у комунальному підприємстві "Міське капітальне будівництво" з 04 квітня 2019 року, стягнуто з комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 830525,12 гривень, з наступним вирахуванням з цієї суми обов`язкових зборів та платежів.Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації за матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально - побутових питань залишено без змін. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника виробничо - технічного відділу у комунальному підприємстві "Міське капітальне будівництво" та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання стосовно судового збору. Відмовлено ОСОБА_2 у стягненні на його користь з комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Звертаючись до суду з вказаною вище заявою ОСОБА_2 вказує, що у поданій ним касаційній скарзі зазначалось, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікує понести як позивач у цій справі у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції становить 10 000 гривень, які в подальшому просив стягнути з відповідача на його користь, і на підтвердження таких витрат надав суду договір про надання правової допомоги №222 від 08 лютого 2020 року з доповненнями та змінами на підставі додаткових угод №1 від 13 березня 2020 року, №3 від 30 вересня 2020 року, та зазначає, що додатковою угодою №4 від 03 травня 2022 року сторони погодили, що гонорар Адвокатського Об`єднання за надання правової допомоги клієнту у Касаційному цивільному суді, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на вказану вище постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2022 року визначається у фіксованому розмірі який складає 10 000 гривень, які на підставі рахунку №22 від 03 травня 2022 року ним сплачено на рахунок Адвокатського Об`єднання, що підтверджується меморіальним ордером від 03 травня 2022 року та скрин - шотом грошового переказу із мобільного додатку "Приват24" від 03 травня 2022 року.

Вказане підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт виконаних під час надання правової допомоги не потрібен ( постанова Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19).

Як убачається з матеріалів справи між позивачем ОСОБА_2 як клієнтом та адвокатом гонорар за надання правової допомоги визначений у фіксованому розмірі який складає 10 000 гривень.

З огляду на вказане, колегія суддів не приймає до уваги посилання представника КП "Міське капітальне будівництво" щодо неспівмірності заявленого ОСОБА_2 розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 гривень із складністю цієї справи, та наданим адвокатом обсягом послуг, а також витраченим адвокатом часом для надання таких послуг в якості підстав для зменшення заявленого позивачем ОСОБА_2 розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ( п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 ) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Ураховуючи наведене вище та зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду вказане питання про стягнення з КП "Міське капітальне будівництво" на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу понесених у касаційній інстанції не вирішувалось, разом з тим, останнім подана заява про ухвалення додаткового судового рішення, і у справі містяться докази на підтвердження їх понесення, які надані з дотриманням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, то колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі та задоволення заяви ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник адвокат Губська Х.Ю. і стягнення з КП "Міське капітальне будівництво" на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 10 000 гривень.

Керуючись, ст. 133,141,246, 270, 383, 384 ЦПК України

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Міське капітальне будівництво" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 10 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Дата складення повного тексту додаткової постанови - 29 травня 2023 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова