Справа № 331/6156/21
Провадження № 2/331/84/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі - Байрамовій Д.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» про визнання бездіяльності, дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», 28.10.2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає про те, що за період з 01.12.2018 року по 30.09.2021 року загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих позивачем відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , складає 22 648,19 грн., з яких заборгованість за послуги з централізованого опалення складає 3712,46 грн., а заборгованість за послуги з гарячого водопостачання складає 18 935,73 грн., яка нарахована за нормами споживання за період часу з лютого 2019 року по квітень 2021 року.

28.10.2022 року ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що не є належним відповідачем у справі, оскільки власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_1 .

Згодом 17.11.2022 року Концерном «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» подано до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - Відповідачка) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за комунальні послуги, яка обґрунтована тими з обставинами, що й первинна позовна заява.

23.12.2023 року відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог та просить провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період часу з грудня 2018 року по квітень 2021 року у розмірі 3 712,46 грн. - закрити, а в частині стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період часу з лютого 2019 року по квітень 2021 року у розмірі 18 935,73 грн. залишити без задоволення.

Заперечення відповідачки викладенні у відзиві обґрунтовано тим, що в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3 712,46 грн. провадження у справі підлягає закриттю, оскільки вказана сума заборгованості була сплачена 08.11.2022 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 08.11.2022 року.

В той же час заперечення відповідачки в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період часу з лютого 2019 року по квітень 2021 року у розмірі 18 935,73 грн. обґрунтовані тим, що саме незаконна бездіяльність позивача, а в подальшому його ж незаконні дії призвели до нарахування ним Відповідачці безпідставної заборгованості з плати за послуги з постачання гарячої води, які виявилась зокрема:

- в порушенні позивачем приписів частини 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, оскільки ним не було організовано своєчасне проведення періодичної повірки лічильника гарячої води в період часу з 04.03.2009 року по 02.08.2017 року;

- в порушенні приписів Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474, оскільки він не проінформував відповідачку про настання строку та необхідність проведення періодичної повірки, встановленого в квартирі Відповідачки лічильника гарячої води, не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки шляхом надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- в порушенні приписів пункту 6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474, оскільки позивач не здійснив та не організував демонтаж, транспортування, повірку та монтаж лічильника гарячої води, що встановлений в квартирі Позивачки в період часу з 2015 року по 2018 рік.

Також відповідачка зазначила про те, що несвоєчасне проведення періодичної повірки засобу обліку гарячої води - лічильника, з вини Позивача, встановленого в квартирі, що належить відповідачці, не є підставою для неврахування його показників, оскільки невиконання позивачем своїх обов`язків, покладених на нього чинним законодавством України, не повинно було мати негативних наслідків для відповідачки.

23.12.2023 року відповідачкою також було подано до суду зустрічний позов Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ`про визнання бездіяльності, дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що саме незаконна бездіяльність позивача, а в подальшому його ж незаконні дії призвели до нарахування ним відповідачці безпідставної заборгованості з плати за послуги з постачання гарячої води, які їй фактично не надавались, а отже підлягає перерахунку згідно із показниками приладу обліку - лічильника гарячої води крильчатого КВ-1,5, заводський номер 117874.

07.04.2023 року від позивача надійшов відзив на позовну заяву відповідачки в якому зазначено, що її позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх нормативно та документально не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Відносини між виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та споживачем регулюються згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (надалі - Правила № 630).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці після ремонту (один раз на 4 роки).

Відповідно до п. 2 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Лічильник є власністю споживача, він несе повну відповідальність за утримання та його експлуатацію.

З 01 січня 2018 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів, які можуть самостійно обрати підприємство, що має відповідну ліцензію на діяльність з повірки квартирних приладів обліку води.

Абонентам, у яких термін повірки лічильників води прострочений, нарахування за послугу з гарячої води здійснюються у відповідності до норм споживання та кількості осіб, що проживають у квартирі (з урахуванням на одну особу).

Позивачем не було своєчасно проведено планову державну повірку лічильника у вказаний строк в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а отже показники приладу обліку вважаються недостовірними. Лічильник з лютого 2019 року знято з комерційного обліку та плата за послугу централізованого гарячого водопостачання нараховується за нормами (нормативами) споживання - 0,140 на 1 особу на добу.

У зв`язку із виконанням в лютому 2021 року повірки квартирного лічильника гарячої води, встановленого в квартирі відповідачки, лічильник гарячої води 21травня 2021 року опломбовано, виконано перерахунок плати за послуги з постачання гарячої води за період з 24.02.2021 року (з дати повірки) по 30.04.2021 року на суму 2 348,17 грн. Відповідно з 24.02.2021 року нарахування за послуги з постачання гарячої води по особовому рахунку відповідачки проводяться згідно показників квартирного лічильника гарячої води.

На підставі вищевикладеного просить суд в задоволені позовних вимог за зустрічним позовом відмовити у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання представник відповідачів не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідачів, проти первісного позову заперечує в повному обсязі, зустрічний позов підтримує та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини.

Відповідачка ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_2 , та є споживачем послуг позивача з постачання теплової енергії (опалення) до вказаної квартири та постачання до неї гарячої води.

На ім`я відповідачки ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідачі гарячу воду, яку доставляє до квартири відповідачки не використовують, оскільки в квартирі встановлений пристрій підігріву води (бойлер), що підтверджується також Актом опл. д. п. контрольного зняття показань квартирного приладу обліку гарячої води від 21.05.2021 року.

В квартирі відповідачки встановлений лічильник гарячої води КВ-1,5 DN 15, заводський номер 117874.

Напочатку 2021 року відповідачці стало відомо, що лічильник який встановлений в належній їй квартирі був знятий з абонентського обліку, а вартість послуг їй нараховується за нормативами (нормами) споживання.

24 лютого 2021 року вказаний лічильник був повірений за замовленням відповідачки, визнаний придатний до використання, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П-70-2020-002693 від 24.02.2021 року та не заперечується позивачем, який травні 2021 року повернув лічильник, встановлений в квартирі відповідачки на абонентський облік та почав нараховувати плату за послуги з постачання гарячої види на підставі показів цього лічильника, в тому числі здійснивши перерахунок заборгованості за період часу з 24.02.2021 року по 30.04.2021 року.

В той же час, позивачем перерахунок заборгованість відповідачки за послуги з постачання гарячої води за період часу з 01.02.20219 року по 23.02.2021 року у розмірі 18 935,73 грн., яка була нарахована за нормативами (нормами) споживання, здійснено не було.

Відповідачка через свого чоловіка, ОСОБА_2 , 19.08.2022 року звернулась до позивача з вимогою-претензією, якою просила: здійснити перерахунок заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 з постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_2 відповідно до показів лічильника гарячої води, який встановлений у вказаній вище квартирі, який відповідає вимогам відповідних державних нормативів та стандартів, а отже придатний до використання за призначенням та врахування його показів.

За результатами розгляду вказаної вимоги-претензії позивач листом від 12.09.2022 року за вих. №4277/42-5784 повідомив відповідачам про те, що оскільки своєчасно не були надані документи, що підтверджують повірку приладу обліку гарячої води, з лютого 2019 року лічильник був знятий з абонентського обліку, а нарахування за послугу з постачання гарячої води проводились згідно встановлених норм споживання на зареєстровану кількість осіб. В той же час в травні 2019 року на підставі наданих документів щодо проведення державної повірки, квартирний лічильник гарячої води був опломбований та прийнятий на абонентський облік. Отже з 24.02.2021 року нарахування за послугу з постачання гарячої води проводяться згідно показників лічильника.

Також позивач повідомив, що оскільки відповідачами прострочені усі наданні терміни для проведення державної повірки лічильника гарячої води у нього не має підстав для виконання перерахунку за послугу з постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому залишенню без задоволенню, а щодо частини позовних вимог за первісним позовом провадження підлягає закриттю, в той же час позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на нижченаведене.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані положеннямиЗакону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»,постановиКабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 року №474 про затвердження «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт».

У відповідності до пункту 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затвердженопостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630(далі - Правила), ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Пунктами 8, 9 Правил передбачено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка,обслуговування таремонт (утому числідемонтаж,транспортування тамонтаж)квартирних засобівобліку проводятьсяза рахуноквиконавця. Оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятимпункту 15цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

У відповідності до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Судом встановлено, що прилад обліку типу КВ-1,5 заводський номер 117874 на момент розгляду справи пройшов державну повірку та є справним.

За період з лютого 2019 року по лютий 2021 року відповідачці нараховано плату за послуги централізованого гарячого водопостачання не за показаннями лічильника, а на підставі нормативів (норм) споживання, що не заперечується позивачем.

Під час розгляду справи відповідачкою зазначалось про те, що на даний момент показання лічильника не змінились, оскільки вонане користується послугами гарячого водопостачання через те, що в належній їй квартирі встановлено бойлер.Вказане твердження відповідачки не було спростовано позивачем.

Таким чином, порушення з боку Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» вимог п. 9 Правил призвело до безпідставного нарахування відповідачці 18935,73 грн. вартості за послуги централізованого гарячого водопостачання.

У відповідності до підпункту 4 пункту 32 Правил виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Відповідачка є споживачем послуг з централізованого гарячого водопостачання, виконавцем яких є позивач, тому саме він несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі відповідачки, його обслуговування і ремонт.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 (касаційне провадження № 61-27909сво18) та Верховним Судом у постановах:від 26 грудня 2019 року у справі № 522/17085/16-ц (провадження № 61-26756св18),від 20 листопада 2019 року у справі № 398/1581/18 (провадження № 61-44662св18),від 29 квітня 2020 року у справі № 521/6670/18 (провадження № 61-558св19), від 26 травня2020 року у справі № 229/3182/17 (провадження № 61-38506св18), від 03 червня 2020 року у справі № 233/4684/17 (провадження № 61-24665св18).

Суд погоджується з твердженням відповідачки про те, що позивач неправомірно своєчасно не повідомив її про закінчення строку міжповіркового інтервалу приладу обліку типу КВ-1,5 заводський номер 117874, який встановлено в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу свідчить про відсутність її вини у порушенні строку проведення планової повірки лічильника.

Відповідно до пункту 12 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил, яким визначено, що після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Позивач у відповіді за вих. №3336/42-4689 від 21.07.2022 року на адвокатський запит зазначив, що остання дата повірки лічильника 04.03.2009 року, що свідчить про те, що обов`язок з періодичної повірки лічильника гарячої води, який розташований в квартирі, що належить відповідачці виник 04.03.2013 року (04.03.2009 + 4 року = 04.03.2013 року).

Також позивач визнає, що обов`язок з періодичної повірки лічильника гарячої води, встановленого в квартирі відповідачки виник у нього 2015 року, оскільки в період часу з 2011 року по 2015 рік такий обов`язок покладався на КП «Водоканал».

Оплата періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду, здійснюється відповідно дочастини четвертоїстатті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки (п.п. 6,7,8 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2015 року № 474).

Не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що ним впродовж 2018 року було організовано повідомлення споживачів про необхідність проведення періодичної повірки лічильників шляхом розміщення відповідних попереджень у рахунках на сплату комунальних послуг, оскільки не може вважатися виконанням позивачем пункту 7 Порядку №474, оскільки не підтверджує ознайомлення відповідачки з такими повідомленнями, а також не містить в собі посилання на конкретний лічильник та дату закінчення міжповірного періоду, до того ж його обов`язок з повірки лічильника, встановленого в квартирі відповідачки виник в 2015 році.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов обґрунтованого висновку, що без надання підтверджень належного повідомлення відповідачки про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, лічильника гарячої води, який встановлений у її квартирі і невжиття заходів щодо його своєчасної повірки, дії позивача щодо нарахування плати за послуги з постачання гарячої води за нормативами (нормами) споживання є неправомірними.

Вказана правова позиція відповідає позиції Запорізького апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги у справі №334/7632/20 та виклав його в постанові від 06.07.2021 року.

Так, Запорізький апеляційний суду у вказаній вище постанові зазначив наступне: таким чином, законодавством зроблено акцент на належне повідомлення споживача, яке повинно бути підтверджено.

Посилання відповідача та суду першої інстанції, щодо належного повідомлення позивача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, шляхом надсилання рахунків про сплату з відповідною інформацією та розміщення оголошення на сайті та в особистому кабінеті не можна вважати належним повідомленням позивача, оскільки в такому разі відсутні підтвердження отримання таких повідомлень, які і не були надані відповідачем на підтвердження своїх заперечень.

За таких обставин, без надання підтверджень належного повідомлення позивача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки і невжиття заходів щодо своєчасної повірки засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, дії відповідача щодо нарахування вартості послуг з постачання гарячої води по місячній нормі споживання є безпідставним, а відповідно доводи позову, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція Запорізького апеляційного суду викладена і в постанові від 20.09.2022 року у цивільній справі № 335/10436/21.

Аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності засобу обліку теплової енергії оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню.

Тобто, підставою для нарахувань позивачем плати за послуги постачання гарячої води згідно норм споживання є виключна умова несправності лічильника, а за середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці - виключно під час проведення його повірки спеціалізованою установою.

За показаннями, які містяться на лічильнику вбачається, що у відповідачки відсутня заборгованість перед позивачем за послуги з гарячого водопостачання.

Таким чином, позивачем було неправомірно нараховано позивачеві плату за послуги з гарячого водопостачання з лютого 2019 року по лютий 2021 року.

Згідно п.п. 16 п. 32 Правил Виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором.

Як вже вказувалось раніше, відповідачкане користувалась послугами централізованого гарячого водопостачання, оскільки в належній їй квартирі встановлено бойлер.

Отже, в період з лютого 2019 року по лютий 2021 року Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» не надавав ОСОБА_1 послуги централізованого гарячого водопостачання, внаслідок чого він, в силу вимог п.п. 16 п. 32 Правил зобов`язаний провести перерахунок.

Статтею 16 ЦК Українивстановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша, другастатті 5 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина першастатті 13 ЦПК України).

Правовий аналіз наведених положеньЦПК України,ЦК Українидозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, а саме захист його прав як споживача та зобов`язання відповідача, виконавця послуг з централізованого опалення, вчинити певні дії, зокрема, провести перерахунок плати за вказану послугу, не суперечить положеннямстатті 16 ЦК України. Зокрема, в частині другій указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності суд зазначає що непроведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, оскільки забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача, тому приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання проведення перерахунку заборгованості за постачання гарячої води за період з лютого 2019 року по лютий 2021 року з урахуванням показань лічильника гарячої водикрильчатого КВ-1,5, заводський номер 117874, встановленого в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Питання про судові витрати на слід вирішити відповідно до вимогст. 141ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 19, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов Концерну « МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водопостачання залишити без задоволення.

Закрити провадження в частині позовних вимог Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» про визнання бездіяльності, дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ`щодо своєчасного з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подання законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лічильника гарячої води крильчатого КВ-1,5, заводський номер 117874, що встановлений за адресою: АДРЕСА_1 на періодичну повірку в період часу з 2015 року по 01 січня 2018 року - незаконною.

Визнати дії Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ`щодо здійснення нарахування плати за послуги з постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з лютого 2019 року по лютий 2021 року на підставі нормативів (норм) споживання - незаконними.

Зобов`язати Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ`здійснити перерахунок нарахованої з лютого 2019 року по лютий 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 плати за послуги з постачання гарячої води, обрахувавши її згідно із показниками приладу обліку - лічильника гарячої води крильчатого КВ-1,5, заводський номер 117874.

Стягнути з Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» на користь держави судовий збір у розмірі 3220 (три тмсячі двісті двадцять) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко