Справа № 216/3108/19
Провадження 2-др/216/11/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю секретаря Кравець А.С.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа № 216/3108/19 за позовною заявою комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

31.03.2023 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені частково, було ухвалено:

«Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), солідарно на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 18151,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 538,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 538,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 10616,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 538,01 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.»

12.04.2023 року, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, у якій зазначила наступне: 31 березня 2023 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення по справі № 216/за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . ОСОБА_1 . ОСОБА_5 про стягнення боргу за постачання теплової енергії. З урахування відзиву на позов та долучених до нього доказів. КПТМ «Криворіжтепломережа» виключила з числа відповідачів ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно клієнта - відповідача ОСОБА_6 зробила окремий розрахунок, з урахуванням роз`єднання особових рахунків по квартирі АДРЕСА_2 . на підставі долучених до відзиву копій витягів з протоколу № 16 від 10.04.2002 року та технічної документації, зменшивши борг по квартирі ОСОБА_1 та визнавши, що ОСОБА_1 не має відповідати солідарно з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності, яку виготовила адвокат Севостьянова 1.Г. борг Тихої Т.В. було зменшено судом до 10616.35 грн. Крім того, судом була задоволена заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення, з додатками, яку виготовила адвокат Севостьянова І.Г. На виконання договорів про надання правничої допомоги від 03 жовтня 2022 року про надання правничої допомоги в частині складання заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення, від 16 грудня 2022 р. укладених між адвокатом Севостьяновою Іриною Григорівною та ОСОБА_1 по справі № 216/3108/19, адвокатом було виконано:

- консультація 00 год.30 хв..

- ознайомлення з матеріалами справи - 01 год. 30 хв.

- перегляд законодавства та судової практики - 01 год. 00 хв.,

- складання заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення - 02 год.00 хв.,

- складання відзиву на позовну заяву - 04 год. 00 хв.,

- участь адвоката у судових засіданнях з урахуванням витраченого часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку - 2- і (дві) години (адреса місця перебування адвоката зазначена в договорах). а також очікування судового засідання та безпосередня участь у судовому засіданні:

-17.02.2023 р. - 03 год. 00 хв. : 09:15 -10:15 год. ( час на дорогу), 10:15-11:15 год. (перебування в суді очікування судового засідання ( підтверджено судовою повісткою). 1 1:15-12:15 год. (час на дорогу);

-31.03.2023 р. - 03 год. 45 хв. : 08:15 - 09:15 год. ( час на дорогу), 09:15-11:00 год. (перебування в суді очікування судового засідання ( підтверджено судовою повісткою). 11:00-12:00 год. (час на дорогу);

- складання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення ви трат на професійну правничу допомогу в тому числі складання Переліку послуг (робіт) наданих ( виконаних) адвокатом, супровідного листа про направлення заяви з додатками іншим учасника справи

- 02 год. 30 хв..

Всього: 18 год. 15 хв. з розрахунку 1000 грн. (п. 4.2 Договорів) 1 година роботи адвоката - 1 000 грн.: 18 год. 45 хв. х 1000 грн. 00 хв. 18 750 грн. 00 коп. (вісімнадцять тис. сімсот п`ятдесят ) грн. 00 коп.

На підтвердження розрахунку за надані послуги обсягу виконаної роботи та проведення оплати адвокатом надано: копії договорів про надання правничої допомоги, перелік послуг (робіт) наданих (виконаних) адвокатом від 05 квітня 2023 р., судові повістки з відмітками про час перебування адвоката в суді, квитанція від 05.04.2023.

Також зазначила наступне: беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, адвокат бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта, відтак, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими ви тратами. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування га безпосередня участь у судовому засіданні. Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. від 01 грудня 2021 року у справі № 641/7612/16-ц.

Зазначає, що про подачу заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача адвокат Севостьянова І.Т. повідомила в установленому законом порядку 31.03.2023 р. в судовому засіданні під час надання пояснень.

Просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 216/3108/19, стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18750 гри. 00 коп. (вісімнадцять тис. сімсот п`ятдесят ) три. 00 коп.

На підтвердження заявленої вимоги надала наступні додатки: засвідчена адвокатом копія договору від 16.12.2022 р. (оригінал знаходиться у адвоката), перелік послуг (робіт) наданих ( виконаних) адвокатом від 05 квітня 2023 р., судова повістка з відміткою про час перебування адвоката в суді 17.02.2023 р., судова повістка з відміткою про час перебування адвоката в суді 31.03.2023 р., квитанція 2-Б № 001501 від 05.04.2023 р.

Згідно ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Представники Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_2 письмово зазначили про розгляд питання ухвалення додатково рішення суду за їх відсутності. Представник КПТМ надала заперечення на заяву про ухвалення судом додатково рішення.

Суд не вбачав необхідності викликати інших відповідачів в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання.

У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2023 по справі №216/3108/19 за позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення задоволено частково, а саме:

-стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_3 ), солідарно на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 18151,52 грн.,

-стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ), на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 10616,35 грн.

-стягнуто судовий збір у розмірі по 538,01 грн. з кожного.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Дана справа є малозначною та розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження (згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними).

Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тобто, підставою для стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, покладаються у разі задоволення саме позову, а не клопотань та інших заяв.

До того ж, посилання представника відповідача на задоволення її вимог щодо здійснення окремого розрахунку з урахуванням роз`єднання особових рахунків по квартирі АДРЕСА_2 на підставі долучених до відзиву копій витягів з протоколу №16 від 10.04.2002р. та технічної документації, зменшивши борг по квартирі ОСОБА_1 є безпідставними, так як врегулювання даного питання щодо розподілу особового рахунку виникло лише під час розгляду справи після задоволення заяви про перегляд заочного рішення, яке здійснювалося мирним шляхом з врахуванням документів наданих КПТМ «Криворіжтепломережа» лише в 2022 році, хоча копія витягу з протоколу №16 датується 10.04.2002р. Тобто, саме через пасивні дії відповідача ОСОБА_1 позивачем було заявлено позов про стягнення боргу солідарно, за квартирою АДРЕСА_2 без поділу особового рахунку на наймачів 1 та 2. (п. 4 ст. 3 ст. 141 дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися).

Під час судового засідання, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Севостьяновою І.Г., позов в частині пред`явлених позовних вимог до ОСОБА_1 визнавався фактично в повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України нею було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. У зв`язку із викладеним, суд прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість з урахуванням строку позовної давності за період з 27.05.2016 року по 01.02.2019 року з відповідачів в межах строку позовної давності.

До заяви про ухвалення додаткового рішення надано копію договору про надання правничої допомоги від 03.10.2022р, та копію договору про надання правничої допомоги від 16.12.2022р.

Відповідно до п. 4.2 договорів гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін в розмірі 1000 гр. за годину роботи адвоката. Якщо справа не закінчена протягом календарного року, розмір гонорару адвоката переглядається після 01 січня наступного календарного року та оформлюється додатковою угодою. Представником відповідача не було надано відповідних додаткових угод до вищевказаних договорів. Згідно до п. 4.3 об`єм витраченого адвокатом часу на виконання даного Договору, а також об`єм робіт, виконаних адвокатом по даному Договору підтверджується актом виконаних робіт. Проте, до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано акта виконаних робіт. Для стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, на учасника покладається обов`язок підтвердження здійснення ним відповідних витрат та їх розмір. Так, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У порушення вказаних процесуальних положень представник відповідача не надала до відзиву доказів надання професійної правничої допомоги відповідно до вказаного попереднього розрахунку суми судових витрат, які відповідач понесла.

Згідно позиції Верховного Суду у справі № 922/2604/20, вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Вказана вимога не підлягає задоволення з підстав її недоведеності.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Згідно висновків Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц., при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18. Згідно висновків у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, заперечення на заяву, враховуючи вище викладену практику судів та абсолютну недоведеність представником відповідача понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, необґрунтованість та не співмірність розміру заявлених витрат на правову допомогу відносно розміру позовних вимоги, вимоги представника відповідача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.141, 270,ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 понесених судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18750 гри. 00 коп. (вісімнадцять тис. сімсот п`ятдесят ) три. 00 коп. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя: М. В. БУТЕНКО