Справа № 944/4897/22
Провадження №2/944/466/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.04.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на те, що 14.07.1993 Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району її чоловіку ОСОБА_3 на сім`ю в складі чотирьох чоловік, а саме, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було видано Ордер №153 на право заняття житлового приміщення, квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат. ЇЇ син ОСОБА_4 знявся з реєстрації за вищевказаною адресою в лютому місяці 2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер.

Вона є єдиним наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачка у даній справі яка являється її донькою, за вказаною адресою не проживає більше 10 років, її особистих речей у квартирі не має. Відповідачка не оплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні квартири, місце проживання її не відоме. Через такі дії відповідачки, вона позбавлена можливості оформити субсидії на утриманню квартири, та в разі необхідності, не зможе здійснити розпорядження даною квартирою.

Раніше коли їй було відомо місце проживання відповідачки, вона просила її приїхати та знятись з реєстрації, проте в добровільному порядку відповідачка цього не зробила. Відсутність відповідачки за місцем реєстрації підтверджується також актами складеними комісією ОСББ «Івана Хрестителя 90».

Просить позовні вимоги задовольнити. Визнати відповідачку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги, підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового розгляду справи.

Як вбачається, із позовної заяви, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , саме на цю адресу також неодноразово були скеровані виклики в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явилася повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе, справу слухати у відсутності відповідачки, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечила позивачка.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_2

14.07.1993 Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району чоловіку позивачки ОСОБА_3 на сім`ю в складі чотирьох чоловік, а саме, дружини- ОСОБА_1 ,сина- ОСОБА_4 та доньки - ОСОБА_5 було видано Ордер №153 на право заняття житлового приміщення, квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, що підтверджується копією вказаного ордеру який міститься в матеріалах справи.

З довідки №10 від 10 травня 2022 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Хрестителя 90» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18 вересня 2021року Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Яворівським РВ УМВС України у Львівській області 18 червня 2002року, вбачається, що ОСОБА_4 14.02.2008року знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

З актів обстеження щодо факту не проживання відповідачки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 від 04.05.2022, 27.02.2023, 12.04.2023 складених головою ОСББ «Івана Хрестителя 90» Гудошніковою Н.М., сусідами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засвідчених їхніми підписами та затверджених головою ОСББ «Івана Хрестителя 90» Гудошніковою Н.М., вбачається, що за данною адресою ОСОБА_2 зареєстрована, однак не проживає.

Згідно із ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до статті 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно із ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім`я якого видано ордер.

У відповідності до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до статті 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Враховуючи вищевказані обставини, та те що між сторонами по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, відповідачка фактично добровільно залишила спірне житло і в ньому не проживає, спірним житлом не користується, участі в утриманні його не бере, спільного господарства не веде, а позивач не може оформити субсидію на житлово комунальні послуги, слід прийти до висновку, що реєстрація відповідача у даному житловому будинку створює ряд перешкод в користуванні позивачем квартирою, тому позовні вимоги слід задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

РНОКПП НОМЕР_3 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

РНОКПП НОМЕР_4 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Швед Н.П.