Дата документу 24.04.2023Справа № 2-1851/11
Провадження № 6/554/141/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Янушкевіч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межи України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, що встановлене ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.07.2021 у справі №2-1851/11.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.07.2021 року у справі №2-1851/11 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань. Підставою накладення такого обмеження слугувало непогашення нею боргу по виконавчому листу №2-1851/11, виданого 30.08.2012 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 95039.61 доларів США.

Заявник вказує на те, що на час винесення тимчасового обмеження і на даний час заборгованість перед ПАТ КБ Укргазбанк відсутні. Квартира, яка була придбана за кредитні кошти за адресою: АДРЕСА_1 продана та кошти від продажу направлено на погашення заборгованості перед банком. Про відсутність заборгованості також свідчить лист директора ПОД АБ Укргазбанк від 29.09.2017 року №522/572/2017 нотаріусу щодо зняття обмеження щодо відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у зв?язку з припиненням договору іпотеки внаслідок реалізації предмету іпотеки та у повному обсязі внесення коштів на погашення кредиту.

На даний час, діюча заборона порушує її права на вільне пересування, тому просила скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича перебуває виконавче провадження №64480296, до складу якого входять: виконавче провадження №64466106 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м.Полтави №2-1851/11 від 30.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судових витрат в розмірі 1820.00 грн. та виконавче провадження №64465844 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м.Полтави №2-1851/11 від 30.08.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПА АБ «Укргазбанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 95039.61 доларів США. Постановою від 11.02.2021 року виконавчі провадження №64465844 та №64466106 об`єднані в одне виконавче провадження №64480296.

Виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 11.02.2021 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку (направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Того ж дня, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення реального виконання судового рішення накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. Вказана постанова про арешт майна також направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі.

Крім того, всі процесуальні документи по виконавчому провадженню №64480296 також було направлено виконавцем за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.07.2021 року по справі №2-1851/11 (провадження №6/554/254/20) тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 22.05.2014 р., орган видачі 5301, адреса проживання: АДРЕСА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

Підставою для накладення заборони було те, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, на виклики приватного виконавця боржник не з`являється, заходів для виконання виконавчого документу не вживає.

Далі встановлено, що заявниця ОСОБА_1 тривалий час проживає за адресою: АДРЕСА_2 та виклики приватного виконавця за вказаною адресою не надходили. Квартира АДРЕСА_3 , яка була придбана на кошти, отримані у кредит від ВАТ АБ Укргазбанк та надана банку в іпотеку, продана 29.09.2017 року.

Згідно довідки Відділення №323/16 АБ Укргазбанк від 12.11.2021 року, 29.09.2017 року ОСОБА_1 погашено прострочений кредит та погашено прострочені відсотки за кредитним договором та, станом на 12.11.2021 року заборгованість відсутня.

Судом встановлено, що наразі виконавче провадження 64480296 не закінчено, але наявність заборговані ОСОБА_1 перед ПАТ АБ Укргазбанк за кредитним договором від 14.03.2008 року ставиться заявницею під сумнів.

На відсутність заборгованості заявниці перед банком також може вказувати лист директора ПОД АБ Укргазбанк від 29.09.2017 року за вих.№522/572/2017 у якому зазначено, що кошти від реалізації проедмета іпотеки в повному обсязі внесені на погашення кредиту, та заборгованості за кредитним договором від 14.03.2008 року (позичальник ОСОБА_1 ), та у звязку з припиненням договору іпотеки, посвідченого 14.03.2008 року, приватним нотаріусам Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А.. Внаслідок чого, просили нотаріуса зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 .

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) нині діючим Цивільним процесуальним кодексом України передбачені у Розділі VІ, норма статті 441 якого регулює тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Так, відповідно до частини п`ятої положень статті 441 ЦПК, яка є спеціальною нормою і застосовується на стадії виконання судових рішень, суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України.

Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Верховний суд у постанові № 331/8536/17 від 28.10.2020 виклав правову позицію, яка полягає в тому, що тимчасове обмеження права громадян України на виїзд з України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі "Гочев проти Болгарії" Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою "Напияло проти Хорватії" (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою "Луордо проти Італії " (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою "Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини" (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин. Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", §124 і вказане вище рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии", §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймі, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою "Сіссаніс проти Румунії"), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою "Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії" (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...".

Згідно із ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 4 розділу 4 Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Наказ Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 № 256/5/65 (далі Порядок), інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Державної прикордонної служби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Отже, так як на теперішній час відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір вибути за межі України з метою невиконання рішення суду, а тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України порушує її права, суд приходить до висновку, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межи України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 22.05.2014 р., орган видачі 5301, встановлене ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.07.2021 року по цивільній справі № 2-1851/11.

Ухвалу суду направити учасникам судового провадження.

Копію ухвали суду про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрала законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили направити Державній прикордонній службі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.М.Черняєва