ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участі секретаря Гапонюк І.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_2 ,

за участю стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу ОСОБА_2 поданої в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника ОСОБА_2 із скаргою на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, обґрунтовуючи вимоги тим, що на виконанні Фастівського ВДВС перебуває перебуває виконавче провадження № 68419796 по примусовому виконанню судового наказу № 381/4120/21 від 06.12.2021 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Після ознайомлення представника з матеріалами виконавчого провадження зясувалось, що в матеріалах відсутні будь-які докази, щодо направлення боржнику повідомлень про відкриття виконавчого провадження, постанов чи відправлених викликів до ВДВС та докази про їх вручення боржнику. Вважає, що винесення постанов забороняючого характеру, датованих 06.06.2022 року та постанови про накладення штрафу в розмірі 14518,79 грн, датованої 01.02.2023 року є неправомірними, у зв`язку з неналежним його повідомленням, наданням терміну для виконання. Також вважає, що не порушив терміни по сплаті аліментів, а тому нарахування йому заборгованості з листопада 2021 року по січень 2023 року, є неправомірним, оскільки до грудня 2022 року йому не було відомо про стягнення з нього аліментів.

03.04.2023 року, через канцелярію суду державний виконавець Фастівського ВДВС Вінницька-Бевз В.М. подала відзив на скаргу на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, в якому вважає, що скарга не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що дійсно у відділі ДВС перебуває на примусовому виконанні судовий наказ № 381/4120/21 від 21.01.2022 року. На підставі заяви стягувача від 26.01.2022 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 68419796 від 31.01.2022 року. Згідно списку відправлень реєстру простої кореспонденції за 02.02.2022 року боржнику було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження до відома. Відправкою кореспонденції у відділі займається документознавець, а тому відправка кореспонденції не відноситься до повноважень державного виконавця і не може бути оскаржена до виконавця. Як вказує виконавець, згідно довідки-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість станом на 31.05.2022 року становить 32196,49 грн, яка обрахована із статистичних даних середньої заробітної плати по місту Фастову та Фастівському районі за 4 квартал 2021 року. 06.06.2022 року виконавцем винесено оскаржувані постанови та 07.06.2022 року, згідно списку відправлень реєстру простої кореспонденції направлено боржнику. Станом на 31.01.2023 року розмір заборгованості становив 72593,94 грн, у зв`язку з чим 01.02.2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу, розмір якого 14518,79 грн. 21.02.2023 року до відділу надійшла заява боржника в якій він повідомив, що працює в ТОВ «Пивоварня Зіберт», у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову про звернення на заробітну плату боржника від 22.02.2023 року та направлено на виконання до ТОВ «Пивоварня Зіберт». Як зазначає виконавець, станом на 28.02.2023 року заборгованість зі сплати аліментів становить 70862,50 грн.

04.04.2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання від ОСОБА_4 , яка зазначає, що є стягувачем в даному виконавчому провадженні та просить залучити її до розгляду скарги.

19.04.2023 року в судовому засіданні залучено стягувача ОСОБА_3 до участі у справі по розгляду скарги.

10.04.2023 року, через канцелярію суду представник скаржника подав додаткові пояснення з врахуванням відзиву, в яких не погодився із доводами, зазначеними у відзиві, зазначивши обставини викладені в скарзі.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити. Представник скаржника в обґрунтування вимог скарги послався на те, що скаржник, як боржник у виконавчому провадженні не був належним чином повідомлений про існування виконавчого провадження та стягнення з нього аліментів на дітей. А також, державний виконавець не повідомляв скаржника про прийняті рішення у виконавчому провадженні. Вперше про існування виконавчого провадження дізнався 06.12.2022 року. Судовий наказ про стягнення аліментів не оскаржував як і не оскаржував постанову про відкриття виконавчого провадження. Просить вимоги скарги задовольнити.

Стягувач проти задоволення скарги заперечувала та зазначила, що ОСОБА_1 було відомо про існування судового наказу про стягнення з нього аліментів та існування виконавчого провадження. Просила суд у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статею першою Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При розгляді скарги судом встановлено, що 06.12.2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ №381/4120/21 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду, а саме з 16.11.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

26.01.2022 року стягував ОСОБА_4 звернулася до Фастівського ВДВС із заявою про прийняття до примусового виконання судового наказу № 381/4120/21 від 06.12.2021 року.

Постановою державного виконавця Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Вінницькою-Бевз В.М. від 31.01.2022 року відкрито виконавче провадження ВП № 68419796 з примусового виконання судового наказу № 381/4120/21 від 06.12.2021 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 станом на 06.06.2022 року має сукупний розмір заборгованості в сумі 32196,49 грн. У зв`язку чим, виконавцем 06.06.2022 року № 14861-12 внесено відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

06.06.2022 року, державним виконавцем винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; арешт коштів боржника.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 станом на 29.09.2022 року має сукупний розмір заборгованості в сумі 52395,98 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 станом на 01.11.2022 року має сукупний розмір заборгованості в сумі 57445,47 грн.

06.12.2022 року, боржник ОСОБА_1 звернувся до Відділу ДВС та надав письмові пояснення в яких зобов`язався сплачувати аліменти щомісячно, про що державним виконавцем складено акт від 06.12.2022 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 станом на 01.02.2023 року має сукупний розмір заборгованості в сумі 72593,94 грн.

01.02.2023 року, в рамках виконавчого провадження ВП № 68419796, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 та постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 14518,790 грн.

21.02.2023 року до Відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_1 в якій він повідомив, що працевлаштувався на підприємство ТОВ «Пивоварня Зіберт».

22.02.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «Пововарня Зіберта».

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 станом на 29.03.2023 року має сукупний розмір заборгованості в сумі 70862,50 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином із норм чинного законодавства вбачається, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

За приписами ч.9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами державного виконавця Фастівського відділу ДВС ГТУЮ у Фастівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Вінницькою-Бевз В.М. від 06.06.2022 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями відчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі Українидо погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

06.02.2018р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і до Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час винесення оспорюваних постанов) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Статтю 11 ЗУ «Про виконавче провадження» було доповнено частиною четвертою, відповідно до якої (в редакції закону, який діяв на час винесення вказаних оспорюваних постанов) строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов`язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.

Суд зазначає, що він розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що безпосередньо визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Разом із тим, скаржником та його представником, як вже зазначалося вище, до суду не було надано жодних доказів наявності підстав, передбачених п. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, скаржником не заперечується той факт, що він має заборгованість зі сплати аліментів, не виконуючи таким чином рішення суду.

Крім того, як вбачається із відзиву державного виконавця та не спростовано заявником у судовому засіданні належними та допустимими доказами, станом на момент винесення оскаржуваних постанов 06.06.2022 року у державного виконавця не було підстав не застосовувати вказані обмеження.

При цьому, враховуючи вимоги статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, штрафів згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, вимога про скасування постанови від 01.02.2023 року про накладення штрафу в розмірі 14518,79 грн та визнання дій державного виконавця щодо прийняття даної постанови не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом зазначається, що скаржником не було доведено жодним належним та допустимим доказом факту порушення державним виконавцем норм ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо підстав застосування до нього вказаних тимчасових обмежень.

Суд зазначає, що закон спрямований на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів з метою зменшення заборгованості зі сплати аліментів, а також забезпечення захисту інтересів та належного утримання осіб, які отримують аліменти.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм права та доказів вивчених судом у судовому засіданні, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що вказана скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 447,450,451 ЦПК України, на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту хвали.

Повний текст ухвали складено 07 червня 2023 року.

Головуючий суддя Г.В. Соловей