Провадження №2/523/2041/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання - Сервачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що позивачка зареєстрована та постійно проживає, і є фактичним наймачем кімнати площею 18,5 кв.м. в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира складається із трьої окремих кімнат.

За даною адресою всі квартири на теперішній час є приватизованими та обслуговуються ОСББ «Одеська 58», в тому числі і частина квартири АДРЕСА_3 , яка була приватизована родичами сім`ї ОСОБА_3 та перепродана третім особам.

Стосовно іншої частини квартири, в якій проживає позивачка, зокрема окремої кімнати площею 18,5 кв. м. - вона є неприватизованою, проте позивачка має законні підстави для проживання в квартирі та для її приватизації.

Дана кімната була виділена сім`ї ОСОБА_3 , згідно рішенням Ленінського районного суду м. Одеси 1993 року, яким було винесено рішення «змінити Договір найму жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_4 , виділивши ОСОБА_4 з сім`єю, яка складається із чотирьох людей, кімнату 18,5 кв.м».

Рішенням №87/2 від 29.04.1993 року Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів, було відкрито окремий особовий рахунок на одну кімнату 18,5 кв. м. на ім`я ОСОБА_4 , та склад сім`ї чотири особи два сина - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Після смерті чоловіка позивачки, ОСОБА_4 , особовий рахунок було переоформлено на позивачку ОСОБА_1 , згідно Розпорядження Суворовської районної адміністрації про переоформлення особистих рахунків громадян від 18.10.2005 року №975, згідно якого, для оплати комунальних послуг рахується склад сім`ї три особи.

Згідно наданої довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації, виданої ОСББ «Одеська 58» підтверджується, що в даній квартирі на даній житловій площі 18,5 кв.м. зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мати), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (син).

Відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки.

Як вказує позивачка, останніх більше п`яти років відповідач за адресою реєстрації не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Зв`язок із позивачкою не підтримує, речей його у квартирі немає.

За весь період, протягом якого відповідач відсутній у житловому приміщенні, він ніколи не пред`являв ніяких претензій щодо нього, що свідчить про те, що Відповідач не має ніякої потреби у кімнаті і проживання в ній.

Крім того, позивачці відомо, що відповідач переїхав до іншого населеного пункту, а згодом, мав намір переїхати на постійне місце проживання до Російської Федерації.

При цьому, позивачка не перешкоджає проживанню відповідача в квартирі, однак останній там не проживає, та не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Реєстрація відповідача в кімнаті завдає матеріальних збитків позивачці по утриманню кімнати та сплаті комунальних послуг.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року відкрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 04.04.2022 року на 10год. 30хв.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 12.04.2023 року на 09год. 10хв.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення, також просила суд розгляд справи проводити за її відсутності (арк.сп.99).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання представник третьої особи - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради - Піроженко В.М. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності (арк.сп.100).

Також, в матеріалах справи містяться письмові пояснення представника третьої особи - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на позовну заяву (арк.сп.37-39).

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Вавчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що рішенням Ленінського районного суду м. Одеси 1993 року у справі №2-98/1993р. позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зміну договору найму житлового приміщення задоволено.

Змінено Договір найму жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_4 , виділивши ОСОБА_4 з сім`єю, яка складається із чотирьох людей, кімнату 18,5 кв.м. (арк.сп. 19-20).

Відповідно до Рішенням №87/2 від 29.04.1993 року Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів, було відкрито окремий особовий рахунок на одну кімнату 18,5 кв. м. на ім`я ОСОБА_4 , та склад сім`ї чотири особи - два сина - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (арк.сп.17-18).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284355348 від 12.11.2021 року, вбачається про те, що право власності на домоволодіння загальною площею 72,3 кв.м., житлова - 50 кв.м., що складається з трьох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_5 належить:

- 276/1000 ОСОБА_9 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2, виданий 04.01.2021, видавник: Двоєнкіна Т.О. , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56054510 від 04.01.2021 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.;

- 363/1000 ОСОБА_11 , на підставі договору дарування, серія та номер: 5-490, виданий 23.03.2016, видавник: Назарчук Н.М. , державний нотаріус Четвертої одеської державної нотаріальної контори. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індекс номер: 28888040 від 23.03.2016 13:31:04, Назарчук Наталя Михайлівна , Четверта одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.;

- 276/1000 ОСОБА_13 , договір дарування, р№ 1728, 19.05.2006, Алексєєва О.В. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Запис про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 04.01.2021 12:06:24 на підставі у зв`язку із укладанням договору купівлі-продажу. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: 01, номер запису про право власності: 40030344;

- 363/1000 ОСОБА_14 , договір купівлі-продажу, 5-952, 03.06.2010, Четверта Одеська державна нотаріальна контора, номер запису про право власності: 1759417 від 22.07.2013 року (арк.сп. 15-16).

Відповідно до Довідки з місця проживання про склад сім`ї (та реєстрація) від 24.11.2021 року, яка надана ОСББ «Одеська 58, встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 , в окремій кімнаті, площею 18,5 кв.м. Особовий рахунок на окрему кімнату, площею 18,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 , відкрито на ОСОБА_1 .

На даній площі зареєстровано три особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (арк.сп.27).

Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, але з 2015 року в вищевказаній квартирі не проживає, особисті речі в житловому приміщенні відсутні, що підтверджується Актом про не проживання від 20.10.2021 року, від 20.11.2021 року (арк.сп.28,29).

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено ч.1 ст. 13 ЦПК України.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, про те, що позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів в обґрунтування позовних вимог.

Також, позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_15 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.