ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1918/21

Головуючий у першій інстанції Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/621/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року (проголошено о 16:45) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а також присадибною земельною ділянкою.

Просив зобов`язати ОСОБА_2 видалити на власній земельній ділянці, насадження кущів малини за власний рахунок на відстані 1 м від огорожі його житлового будинку, а також перенести фільтруючий колодязь від стіни його житлового будинку по АДРЕСА_1 на відстань не менше 8 метрів та компостну яму від стіни житлового будинку його житлового будинку на відстань не менше 20 метрів; облаштувати систему відводу атмосферних опадів на прибудові житлового будинку АДРЕСА_2 таким чином, щоб унеможливити потрапляння атмосферних опадів на присадибну земельну ділянку ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовував тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2020 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка, на якій розташований будинок позивача, межує із земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_2 .

Зазначав, що відповідачкою порушується його право на вільне користування житловим будинком та земельною ділянкою, яке полягає в облаштуванні відливів води з даху прибудови до будинку таким чином, що під час опадів, вода потрапляє на його присадибну ділянку і тим самим спричиняє її підтоплення; облаштування фільтруючого колодязя на відстані 4 м до стіни його будинку призводить до затікань ґрунту, що у свою чергу призводить до руйнування стіни будинку; компостна яма облаштована на відстані до 16 м, спричиняє сморід та неприємний запах; по межі, що розділяє земельні ділянки сторін, відповідачкою насаджені кущі малини ближче ніж 1 м до паркану, коріння яких та свіжі пагони проростають на його земельну ділянку, що заважає йому вільно займатися городництвом.

Указані обставини змусили позивача звернутись до Прилуцької міської ради з метою створення комісії для обстеження земельних ділянок для виявлення порушень. Після проведення обстеження комісією складений акт №013-10/2788 від 10.06.2020, яким комісія підтвердила усі наявні порушення ДБН зі сторони відповідачки.

У подальшому позивач звертався до ОСОБА_2 з проханням усунути порушення, проте відповідачка в добровільному порядку у визначений комісією строк відмовилась виконати відповідні рекомендації.

Таким чином позивач, відповідно до ст. 316, 391, 386 ЦК України, ст. 103, 152 ЗК України, звернувся до суду з вимогами про усунення в примусовому порядку відповідачкою порушень, стягнувши з останньої судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи та витрати на надання правничої допомоги.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а також присадибною земельною ділянкою зобов`язавши ОСОБА_2 , як власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 видалити на власній земельній ділянці, насадження кущів малини за власний рахунок на відстані 1 м від огорожі житлового будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , перенести фільтруючий колодязь від стіни житлового будинку ОСОБА_1 на відстань не менше 8 метрів та компостну яму від стіни житлового будинку ОСОБА_1 на відстань не менше 20 метрів, облаштувати ОСОБА_2 систему відводу атмосферних опадів на прибудові житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 в бік домоволодіння по АДРЕСА_1 таким чином, щоб унеможливити потрапляння атмосферних опадів на присадибну земельну ділянку ОСОБА_1 .

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн та витрати за проведення судової експертизи в розмірі 6 528,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на його несправедливість, необґрунтованість та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що акт комісії Прилуцької міської ради про обстеження забудови земельних ділянок № 013-10/2788 від 10.06.2020 та висновок судового експерта від 26.10.2021, які є основою судового рішення, є недопустимими доказами.

Заявник уважає, що висновки, які містить акт комісії є сумнівними, оскільки він складений на підставі пояснень позивача та без дослідження земельної ділянки, належної відповідачці.

Зазначає, що висновок експерта також складений без обстеження експертом земельної ділянки відповідачки, без застосування геодезичних приборів та відповідних робіт, також він не містить конкретних відповідей на поставлені судом питання.

У порушення норм процесуального права суд не викликав в судове засідання представника комісії та експерта, які б мали дати свої пояснення щодо дійсних обставин справи.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Вислухавши суддю доповідача, пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Гавриленка Ю.С., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 391 ЦК України, ст. 91 ЗК України, виходив з того, що відповідачка не виконала пропозицій комісії, вказаних в акті від 10.06.2020, а отже, зобов`язана усунути виявлені порушення Державних будівельних норм шляхом виконання певних дій з метою захисту порушених прав позивача.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Судом встановлено, що матері позивача ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_1 отримав у спадщину після її смерті, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 липня 2020 року (а. с. 10, 11-13).

Відповідачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_3 (а. с. 14).

Сторони є суміжними землекористувачами.

Позивач 29.05.2020, 10.09.2020, 16.09.2020 письмово звертався до Прилуцької міської ради з листами, в яких, з посиланням на порушення відповідачкою санітарних та будівельних норм, просив створити комісію по розгляду питань щодо насаджених останньою кущів малини на її земельній ділянці, коріння яких та свіжі пагони проростають на його земельну ділянку; щодо неправильного облаштування відливів води з даху прибудови до будинку; щодо неправильного облаштування фільтруючого колодязя та компостної ями, яка спричиняє сморід та неприємний запах.

10.06.2020 на підставі рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради «Про утворення постійної діючої комісії для розгляду звернень та скарг громадян, підприємств, організацій, установ міста з питань містобудівної діяльності у новому складі» від 20.07.2016 № 312, рішення виконавчого комітету міської ради «Про внесення змін до складу постійної діючої комісії для розгляду звернень та скарг громадян, підприємств, організацій, установ міста з питань містобудівної діяльності» від 27.12.2017 № 467, рішення виконавчого комітету міської ради «Про внесення змін до складу постійної діючої комісії для розгляду звернень та скарг громадян, підприємств, організацій, установ міста з питань містобудівної діяльності» від 16.07.2019 № 275 комісія у складі заступника голови комісії: начальника управління містобудування та архітектури міської ради, членів комісії: начальника відділу містобудівної діяльності управління містобудування та архітектури міської ради, секретаря комісії, спеціаліста відділу ведення містобудівного кадастру управління містобудування архітектури міської ради, головного спеціаліста інспектора відділу державного архітектурно-будівельного контролю управління містобудування та архітектури міської ради, заступника начальника управління начальника відділу державного нагляду дотримання санітарного законодавства Прилуцького міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області провела обстеження та встановила наступне:

«На земельній ділянці по АДРЕСА_3 зі слів ОСОБА_1 та візуальних ознак, облаштований фільтруючий колодязь орієнтовно на відстані 4,0 м від стін житлового будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог Таблиці 6.7 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Відстань від стіни будинку до фільтруючого колодязя повинна становити 8,0 м. Зі слів ОСОБА_1 колодязь облаштовано орієнтовно 4 роки тому. Спростувати чи підтвердити зазначений факт комісія не мала можливості, так як власник житлового будинку АДРЕСА_3 на час обстеження був відсутній.

На земельній ділянці по АДРЕСА_3 на відстані орієнтовно 16,0 м від стін житлового будинку по АДРЕСА_1 , розміщено майданчик для компосту, що є порушенням вимог Таблиці 6.7 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Відстань від стіни житлового будинку до майданчика для компосту повинна становити 20,0м.

Поряд з огорожею житлового будинку АДРЕСА_3 висаджена малина, яка частково своїм корінням та пагонами проростає на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 6.1.41 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» відстань від межі суміжної земельної ділянки до кущів повинна становити 1,0м.

Прибудова до житлового будинку по АДРЕСА_3 облаштована системою відводу атмосферних опадів в бік садиби АДРЕСА_1 . Зі слів автора звернення в результаті облаштованого водовідведення відбувається підтоплення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . За зовнішніми ознаками не зафіксовано фактів, які б свідчили про підтоплення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Комісія рекомендувала ОСОБА_2 усунути виявлені порушення Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» перенести фільтруючий колодязь, компостну яму в термін до 01.09.2020, кущі малини в термін до 01.11.2020» (а. с. 18).

За ухвалою суду Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою у справі проведено судову земельно-технічну експертизу. За змістом експертизи 23.10.2021 експертом було проведено огляд земельних ділянок і обміри для визначення місця розташування будинків та надвірних будівель та споруд відносно суміжної межі між земельними ділянками по АДРЕСА_4 .

Експертом встановлено, що власником домоволодіння по АДРЕСА_3 ОСОБА_2 на своїй земельній ділянці збудовані фільтруючий колодязь на відстані 4,58 м від вікна житлового будинку ОСОБА_1 , майданчик для компосту на відстані 13,58 м від житлового будинку ОСОБА_1 і за 28 см від суміжної межі.

Дощові та талі води з водовідвідного желоба з прибудови до житлового будинку ОСОБА_2 стікають на земельну ділянку ОСОБА_1 .

Кущі малини на земельній ділянці ОСОБА_2 ростуть по межі земельних ділянок і проросли на земельну ділянку ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не виконані міри по запобіганню проростання коренів малини на земельну ділянку ОСОБА_1 .

Фільтруючи колодязь на земельній ділянці ОСОБА_2 знаходиться на відстані 4,58 м від вікон житлового будинку «А-1» ОСОБА_1 і в 39 см від суміжної межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 . Від дії фільтруючої води в землі з фільтруючого колодязя та відтоку дощових та талих вод з прибудови житлового будинку ОСОБА_2 в бік житлового будинку ОСОБА_1 привели до того, що стіни його житлового будинку з боку домоволодіння ОСОБА_2 з`явилися тріщини, що може привести до руйнації житлового будинку.

Зазначене є порушенням будівельних та санітарних норм та правил.

Згідно із висновком експерта С-18 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.10.2021 при проведенні дослідження земельних ділянок по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 , експертом встановлено, що власником домоволодіння по АДРЕСА_3 ОСОБА_2 збудовані на її земельній ділянці фільтруючий колодязь, майданчик для компосту, висаджені кущі малини, побудовані та висаджені з порушенням вимог будівельнихз та санітарних норм та правил, виконати роботи по перешкоджанню відтоку дощових та талих вод з прибудови житлового будинку ОСОБА_2 в бік житлового будинку ОСОБА_1 п. 6.1.41 Таблиця 6.7 ДБН В.2.2.-15:2019 Житлові будинки. Основні положення» і потребують перенесення у відповідності до цих вимог (а. с. 46-53).

Під час розгляду справи за клопотанням представника відповідачки ОСОБА_4 від 17.01.2023 до матеріалів справи долучено фотокартки, на яких відображено, що порушення щодо яких ініційовано позов ОСОБА_1 усунуто (а.с. 81-85).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За змістом положень частин 1-3, 5 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується-я, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 91 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Частинами 1, 2 статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (стаття 104 ЗК України).

Відповідно до п. 6.1.41 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.03.2019 № 87, відстань від межі суміжної земельної ділянки до кущів має бути 1,0 м.

Згідно Таблиці 6.7 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» (Допустимі відстані від житлових будинків до господарських будівель і споруд) відстань від стіни будинку до фільтруючого колодязя повинна становити 8,0 м, а відстань від стіни житлового будинку до майданчика для компосту має бути 20,0 м.

У справі доведено, що ОСОБА_2 встановивши на своїй земельній ділянці фільтруючий колодязь та компостну яму, висадивши кущі малини з порушенням відстані, визначеної вказаними вище будівельними та санітарними нормами та правилами, та здійснивши облаштування до прибудови свого житлового будинку системи відводу атмосферних опадів в бік садиби позивача, порушує права ОСОБА_1 на вільне користування земельною ділянкою та житловим будинком, розташованим на ній.

Представником відповідачки адвокатом Гавриленком Ю.С. в судовому засіданні апеляційного суду наголошувалось, що порушення будівельних і санітарних норм щодо яких заявлено позов, були усунуті ОСОБА_2 під час розгляду справи, про що свідчать відповідні фотокартки. Зазначене підтверджує, що на час звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом встановлені порушення мали місце.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з правилами ст. 77-80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Колегія суддів, з огляду на вищевикладене, уважає, що позивач довів свої позовні вимоги, обґрунтував їх та вірно визначив спосіб захисту порушеного права, звернувшись до суду з позовом про усунення перешкод шляхом зобов`язання виконати дії, спрямовані на відновлення своїх прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення судом прийнято на підставі таких доказів, як акт комісії від 10.06.2020 № 013-10/2788 та висновок судової земельно-технічної експертизи, які є недопустимими, до уваги не сприймаються, оскільки правильності та повноти висновків суду не спростовують.

Висновок експерта відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, не суперечить матеріалам судової справи та містить інформацію щодо предмета доказування.

Зазначені докази одержані в порядку, встановленому законом, а відтак є належними і допустимими в розумінні ст. 77, 78 ЦПК України та правильно враховані районним судом при вирішенні цього судового спору.

Посилання ОСОБА_2 на те, що суд не викликав в судове засідання представника комісії та експерта, які б мали дати свої пояснення щодо дійсних обставин справи, не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.02.2023.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.06.2023.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко