Справа № 466/3868/23
Провадження № 2-з/466/30/23
У Х В А Л А

забезпечення позову

25 квітня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №466/3868/23,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Львові заяву адвоката Кавецького Олега Ярославовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 20.04.2023 суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

25.04.2023 адвокат Кавецький О.Я. в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, подав заяву про забезпечення позову та просить суд:

1. Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, що належить праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме:

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв.м., житлова площа 19,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 33 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15555165;

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3599107;

- нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 220 (літ. А), загальною площею 187,9кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

- земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215;

- земельну ділянку площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

- господарську будівлю (А-1) загальною площею 122,20 кв.м., господарську будівлюнавіс (Б-1) загальною площею 27, 4 кв.м., убиральню (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100.

Заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна :

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв.м., житлова площа 19,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 33 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15555165;

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3599107;

- нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 220 (літ. А), загальною площею 187,9кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

- земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215;

- земельну ділянку площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

- господарську будівлю (А-1) загальною площею 122,20 кв.м., господарську будівлюнавіс (Б-1) загальною площею 27, 4 кв.м., убиральню (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100.

Заява мотивована тим, що оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в такій справі.

Вказує на те, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6191856,00 гривень, що були надані в борг позивачем та не були повернуті. Відомості про наявність у відповідача такої суми на рахунках у банківських установах чи готівкою відсутні.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване нерухоме майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті, дозволить задовольнити вимоги позивача за рахунок цього нерухомого майна та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Сторони у підготовче засідання не викликались.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час вирішення питання про забезпечення позову не здійснювався.

Розглянувши заяву адвоката Кавецького О.Я. про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Суд акцентує увагу позивача на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те, чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб.

Суду надано відомості про належність відповідачу нерухомого майна, на яке позивач просить суд накласти арешт, а саме інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта ОСОБА_2 .

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 6191856,00 (шість мільйонів сто девяносто одну тисячу вісімсот пятдесят шість) гривень 00 коп.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду (Касаційного цивільного суду) у постанові від 25 вересня 2019 року по праві № 320/3560/18.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Слід зауважити, що предметом позову є вимоги як майнового характеру (стягнення грошової заборгованості).

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

У наданій до позову і до заяви про забезпечення позову в якості доказу договір позики від 01.06.2017 вбачається, що вона містить умови отримання позичальниками в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дату отримання коштів.

Як вбачається з договору строк виконання зобов`язання з повернення позики настав 01.06.2020. Про зміну строку повернення позики позивач не зазначає.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань, а також поданих доказів вбачається, що позивачем надано належні та допустимі докази належності майна відповідачу, на яке просить накласти арешт, а також докази на предмет співмірності вартості майна із позовними вимогами, що є підставою накладення арешту на нерухоме майно за заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту, оскільки адвокат Кавецький О.Я. в інтересах ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо прохання позивача забезпечити позов шляхом встановлення заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на майно до винесення рішення у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, тобто ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом

Враховуючи, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, до неї застосовуються вимоги як до виконавчого документу, з необхідністю зазначення повного найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб). При цьому, в цій частині заява про забезпечення позову не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, оскільки суд позбавлений можливості визначити фізичних або юридичних осіб, які повинні утримуватися від вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 247, 260-262 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву адвоката Кавецького О.Я. про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, що належить праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме:

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв.м., житлова площа 19,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3599107;

- земельну ділянку площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В іншій частині вимог - відмовити

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для відома сторонам, на виконання Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження, м. Львів, вул. Котлярська, 6.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки до 25 квітня 2026 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: П. С. Невойт