Провадження №: 4-с/755/116/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши скаргу боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду зі скаргою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в якій просить суд: визнати неправомірними рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича в рамках ВП № НОМЕР_1, зокрема: постанову про опис та арешт майна боржника від 16 травня 2023 року, якою було накладено арешт на земельні ділянки, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 19 травня 2023 року щодо оцінки земельних ділянок, результати оцінки земельних ділянок; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Анатолія Анатолійовича скасувати постанови від 16 та 19 травня 2023 року та результати оцінки; зупинити виконавчі дії в рамках ВП № НОМЕР_1 (зокрема, зупинити передачу майна (земельних ділянок) на реалізацію) на період розгляду цієї скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту прохальної частини скарги заявник просить суд,зокрема, визнати неправомірними постанову про опис та арешт майна боржника від 16 травня 2023 року, та постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 19 травня 2023 року та скасувати.

21 липня 2023 року заявник звернувся до суду, тобто з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

До скарги скаржником не подано заяви про поновлення строків звернення зі скаргою.

Аналізуючи вищевикладене суд доходить висновку про залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 260, 353, 354, 447-449 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 за участю заінтересованих осі ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є Арапіна