Справа № 226/434/23

Справа № 226/434/23
Провадження № 2/226/99/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Рижковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (далі ТОВ «Краснолименське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого вказав, що він з 23.03.2018 по 18.09.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 18.09.2020 був звільнений з підприємства за власним бажанням. При звільненні роботодавець у порушення вимог трудового законодавства своєчасно не провів з ним остаточного розрахунку, чим порушив його трудові права. 01.10.2020 він надіслав відповідачу вимогу щодо виплати всіх належним йому сум від підприємства. Однак ТОВ «Краснолиманське» з невідомих причин не приймало листи від фізичних осіб, тому його вимога не була вручена поштою під час доставки та була повернута йому за закінченням терміну зберігання. Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23.12.2020 з ТОВ «Краснолиманське» на його користь стягнуто заборгованість із заробітної плати в розмірі 127835 грн 21 коп. Відповідач розрахувався з ним остаточно лише 31.01.2023. Тому, посилаючись на ст.117 КЗпП України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 24.12.2020 до 31.01.2023 включно у розмірі 300000 грн 00 коп., виходячи із розрахунку його середньоденного заробітку 1173 грн 74 коп., помноженого на 531 робочий день, та сплачений ним судовий збір у розмірі 3000 грн 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність.

Згідно із ухвалою судді від 27.03.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 28.03.2018 по 18.09.2020 перебував у трудових стосунках з відповідачем, працюючи у ТОВ «Краснолименське» прохідником підземним п`ятого розряду з повним підземним робочим днем у шахті. 18.09.2020 за наказом № 263к від 18.09.2020 його було звільнено за ч.1 ст.38 КЗпП за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача.

Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23.12.2020 з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість із заробітної плати в розмірі 127835 грн 21 коп. (справа № 226/2850/20).

Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» на банківський рахунок ОСОБА_1 23.11.2022 зарахована заборгованість із заробітної плати, яка стягнута за рішенням суду від 23.12.2020, в сумі 30016 грн 06 коп. та 31.01.2023 - в сумі 97819 грн 15 коп.

Відповідно до довідки відповідача № 74 від 25.04.2023 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , яка розрахована згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 за два останні місяці роботи перед звільненням, складає 1163 грн 61 коп.

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки підприємство в день звільнення з позивачем не розрахувалося, воно має відповідати перед позивачем згідно із ст.117 КЗпП України.

Судом встановлено, що позивач в день звільнення 18.09.2020 не працював.

У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст.117 КЗпП України наступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать.

З наведених позивачем обставин та наданих доказів встановлено, що відповідачу вперше стало відомо про вимогу позивача, коли той звернувся до ТОВ «Краснолиманське» з позовною заявою про стягнення несплачених сум при звільненні, за результатами розгляду якої ухвалено рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23.12.2020.

Отже час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з отримання відповідачем копії позовної заяви про стягнення несплачених сум при звільненні.

До такого висновку суд прийшов з огляду на правову позицію, викладену у постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 по справі № 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18), яку суд згідно з ч.4 ст.263 ЦПК враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно із ч.1 ст.13 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Висовуючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 24.12.2020 (наступний день після ухвалення рішення суду від 23.12.2020) до 31.01.2023 (день остаточного розрахунку).

Цей період відповідає правовим нормам і усталеній судовій практиці.

У той же час період розрахунку відшкодування, передбачений ст.117 КЗпП України, обмежений, він повинен бути не більше шести місяців.

З урахуванням розрахункового періоду кількість робочих днів з 24.12.2020 до 24.06.2021 (останній день шестимісячного строку) становить 124. Сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 24.12.2020 до 24.06.2021 буде дорівнювати: 144287 грн 64 коп., із розрахунку: 124 робочих дні х 1163 грн 61 коп.

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17.

Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, а саме 127835 грн 21 коп., яка вказана відповідачем після утримання обов`язкових податків і зборів, період затримки виплати такої заборгованості (понад два роки з моменту звільнення, та понад півроку з моменту вимоги), граничний шестимісячний період для стягнення середнього заробітку за час затримки, суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача в сумі 144287 грн, яка і підлягає відшкодуванню з роботодавця. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2684 грн з 1 січня 2023 року, з урахуванням якого мінімальна сума судового збору становить 1073 грн 60 коп.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3000 грн (1% від ціни позову).

Розмір судового збору з задоволеної судом суми стягнення дорівнюватиме 1442 грн 87 коп. (1% від 144287 грн), яка в силу ст.141 ЦПК України (пропорційно задоволеним вимогам) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 197, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, Шевченківський район, вул.Прорізна, б.12А, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за період з 24.12.2020 до 24.06.2021 у сумі 144287 (сто сорок чотири тисячі двісті вісімдесят сім) грн 00 коп. без утримання податку та інших обов`язкових платежів;

- судові витрати в сумі 1442 (одна тисяча чотириста сорок дві) грн 87 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.Є.Редько