Справа №751/5440/22
Провадження №2/751/430/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівської області, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 30000 гривень шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є належним та законним користувачем нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 . 08 серпня 2022 року він, перебуваючи у вказаній будівлі побачив, що на шостому поверсі була відсутня одна з половинок дверей, які складаються з двох половин. Виявивши зникнення цієї половинки дверей він зателефонував на лінію 102 з метою виклику наряду поліції для фіксації кримінального правопорушення, а саме факту вчинення крадіжки. В той же час він намагався вплинути на ОСОБА_3 , який з усної згоди розмістив свій тренувальний зал у вказаній будівлі, але в подальшому відмовився оформляти договір оренди та сплачувати орендну плату, що стало підставою для спонукання його покинути приміщення. ОСОБА_4 конфліктував та відмовлявся виконати вказане прохання. Коли прибули працівники поліції він вказав їм на зникнення дверей та розповів про ситуацію, що склалася з ОСОБА_5 , який в той час перебував в приміщенні. Працівники поліції пішли поговорити до ОСОБА_6 і він пішов за ними і в цей час в одному з приміщень побачив зниклу половинку дверей. Через деякий час після того як працівники поліції поговорили з ОСОБА_5 , останній встановив двері на місце. Враховуючи, що працівники Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області не зафіксували факт злочину, він іще декілька разів викликав наряд поліції задля відновлення своїх порушених прав. Але замість того, щоб виконати свої професійні обов`язки та зафіксувати факт крадіжки дверей, поліцейський склав на нього протокол та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням стягнення в виді штрафу розміром 3400 гривень.

Позивач зазначає, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2022 року постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 579002 від 08 серпня 2022 року, винесену поліцейським РВП ГУПН в Чернігівській області Салієвим М.С., про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень скасовано, і закрито справу про адміністративне правопорушення. Рішення набуло законної сили.

Вважає, що незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності безумовно спричинило йому моральну шкоду і враховуючи характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у житті, а тому розумним і справедливим розміром відшкодування спричиненої йому неправомірними діями ГУНП в Чернігівській області, моральної шкоди є сума в 30000 гривень.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівської області надано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками поліції моральної шкоди. Також, на позивача не було накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, а сам факт закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для стягнення її відшкодування.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі. Додатково зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області по справі №740/2654/22 від 03 жовтня 2022 року постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №579002 від 08 серпня 2022 року, винесену поліцейським РВП ГУНП в Чернігівській області Салієвим М.С., про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення (а.с. 6-9).

У статтях 55,56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон № 266/94-ВР) передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини 1 статті 2 цього Закону встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ним, виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 1 вказаного Закону встановлено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 4 Закону № 266/94-ВР встановлено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до частин другої та третьої статті 13 Закону № 266/94-ВР розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Отже, право на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону №266/94-ВР виникає в особи у випадку повної реабілітації.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого само врядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (у редакції від 30 січня 2013 року) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 35, 38 цього Порядку Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

За приписами статті 176 ЦК України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов`язаннями держави.

Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, провадиться з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, позовна заява за формою та змістом, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України). Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Наведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Визначення позивачем у справі складу сторін (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.

Зважаючи на те, що відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, провадиться з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України, спір у даній справі безпосередньо стосується його прав та інтересів.

Разом з тим, позивач, звертаючись з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, не визначив Державну казначейську службу України як співвідповідача за заявленими вимогами. При цьому, за відсутності відповідної заяви позивача про залучення до участі у справі співвідповідача Державну казначейську службу України, суд не вправі здійснити вказане залучення за власною ініціативою.

Враховуючи неналежність суб`єктного складу відповідачів за заявленою позивачем вимогою про стягнення шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку у відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко