КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9743/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року місто Київ

справа №367/4589/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Желепи О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 квітня 2023 року та на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2023 року, ухвалені під головуванням судді Одарюк М.П., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно з моменту подачі позову до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В мотивування вимог посилалася на те, що з 22 липня 2021 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Вказувала, що відповідач не надає повноцінної матеріальної допомоги на її утримання, так як після народження дочки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та у зв`язку з вихованням малолітньої дитини позбавлена можливості самостійно себе забезпечувати у повному обсязі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 квітня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 04 листопада 2022 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допущенонегайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнутоіз ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2023 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 6300 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що в позовній заяві позивач зазначала, що малолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з нею, однак вказані відомості є недостовірними.

Вказував, що спільна донька сторін ОСОБА_4 має від народження вади здоров`я та потребує постійного медичного лікування, у зв`язку з наведеним 21 березня 2022 року відповідач та його малолітня донька - ОСОБА_5 , виїхали за межі території України і перебувають наразі у Федеративній Республіці Німеччина, де ОСОБА_4 проходить лікування.

Зазначав, що відповідач не має змоги утримувати ОСОБА_3 , оскільки доходами ОСОБА_1 є тільки пенсія як військовослужбовця офіцера (полковника) запасу Збройних Сил України, останній не працює, перебуває на території Федеративної Республіки Німеччина через необхідність лікування його малолітньої доньки ОСОБА_5 , яке оплачується в т.ч. і відповідачем, водночас позивач лікуванням зокрема, й фінансовими витратами та організаційними питаннями не займається.

Посилався на те, що на утриманні відповідача перебувають діти від попередніх шлюбів та ним вже сплачуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/6 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в розмірі 1/6 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказував, що використовуючи недостовірну інформацію позивач отримала судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 14 жовтня 2022 року по справі №367/4036/22 про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від доходу на утримання малолітньої ОСОБА_4 .

Зазначав, що так як відповідач наразі - з 21 березня 2022 року не проживає на території України та офіційно перебуває на території Федеративної Республіки Німеччина, останній був об`єктивно позбавлений можливості дізнатися про даний цивільний спір та надати відзив разом з доказами, які підтверджують правову позицію відповідача.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив додаткове рішення змінити, зменшити витрати на правову допомогу з 6300 грн. до 1000 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що беручи до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що достатнім розміром компенсації витрат на надання правової допомоги є 1000 грн.

27 червня 2023 року від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому остання вказувала на те, що скарги є необґрунтованими, а їх доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просила рішення суду залишити без змін, а скарги без задоволення.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга на рішення підлягає задоволенню, а апеляційна скарга на додаткове рішення підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 04 листопада 2022 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою та має можливість утримувати дружину.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2021 року.

Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись у листопаді 2022 року до суду з даним позовом, позивач вказувала на те, що дочка ОСОБА_5 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надала довідку №3216- від 08 грудня 2021 року.

Заперечуючи проти позову, в апеляційній скарзі представник відповідача вказував на те, що 21 березня 2022 року відповідач разом з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав за межі України до Федеративної Республіки Німеччини та на даний час останні до України не повернулися. Зазначав, що у зв`язку з наведеним відповідач був об`єктивно позбавлений можливості дізнатися про даний цивільний спір та надати відзив разом з доказами, які підтверджують правову позицію відповідача, вважає, що наявні поважні причини для неподання відповідачем доказів, які додаються до апеляційної скарги.

Частиною 3 ст.367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів беручи до уваги те, що відповідач разом з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав 21 березня 2022 року за межі України до Федеративної Республіки Німеччини, про що свідчить штамп у закордонному паспорті ОСОБА_1 , тобто до подачі даної позовної заяви до суду (31 жовтня 2022 року), вважає за можливе дослідити докази, які надані стороною відповідача до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 цієї ж статті визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провдження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, не врахував чи може відповідач надавати матеріальну допомогу у розмірі, який просить позивач.

З наявних у справі доказів, наданих стороною відповідача до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 є офіцером (полковник) запасу Збройних Сил України.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи від 21 лютого 2023 року №1128-2023-0000067 за період з 3 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року відомості про доходи ОСОБА_1 відсутні, у 2 кварталі (червень) ОСОБА_1 отримав соціальну виплату з відповідних бюджетів у розмірі 1491 грн., за період 3-4 квартал 2022 року відомості про доходи ОСОБА_1 відсутні (а.с.48).

У відповідача від попередніх шлюбів є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження №43125712 від 29 квітня 2014 року, з відповідача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 03 лютого 2014 року до повноліття дитини (а.с.101).

Згідно постанови про передачу виконавчого провадження №37475468 від 26 березня 2018 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 11 грудня 2012 року до повноліття дитини (а.с.102).

З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони разом з дочкою ОСОБА_5 перебувають на території Федеративної Республіки Німеччини.

З довідки Центру зайнятості м.Гаген, яка видана на ім`я ОСОБА_3 та яка надана стороною позивача до суду апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до її заяви від 01 червня 2022 року та особам, які проживають разом з нею у спільному господарстві надано пільги за період з 01 червня 2022 року по 30 листопада 2022 року, а саме: АДРЕСА_2 та виплачена допомога.

14 жовтня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області від по справі №367/4036/22 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з 06 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.103).

Колегія суддів бере до уваги те, що відповідач на території України має дохід у вигляді пенсії, на утриманні ОСОБА_1 перебуває троє неповнолітніх дітей.

Доказів того, що відповідач має інші доходи на території України, матеріали справи не містять.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 , суд першої інстанції не врахував матеріальне становище платника аліментів та чи може останній сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем, у зв`язку чим визначив вказану частку в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що загалом з розміром стягнутих аліментів на дітей становить 3/4 частин від розміру доходу відповідача (1/6+1/6+1/4+1/6), що перевищує граничний розмір відрахувань, який визначений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться троє неповнолітніх дітей, на утримання яких загалом стягується 7/12 частин (1/6+1/6+1/4) з усіх видів доходів відповідача, що перевищує 50 відсотків від усіх доходів ОСОБА_1 , а відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини ОСОБА_3 .

Таким чином у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 6300 грн., суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правничу допомогу є доведеними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити, а відтак відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати за надання правової допомоги покладаються на позивача.

Отже, додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2023 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 квітня 2023 року задовольнити.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2023 року - задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 квітня 2023 року та додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: