Справа № 145/1013/23
Провадження № 22-ц/801/1593/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Копилова Л. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 рокуСправа № 145/1013/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Денишенко Т. О.,

за участю секретаря судового засідання - Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Путілін Євген Вікторович ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 апеляційну скаргу адвоката Путіліна Є. В. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2023 року, постановлену у складі судді Копилової Л. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора та припинення речового права.

У червні 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову:

накласти арешт на земельну ділянку ОСОБА_4 кадастровий номер 0:01:003:0461, площею 1, 6680 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що спірна земельна ділянка незаконно вибула з його володіння, між сторонами існує спір щодо спірної земельної ділянки і ОСОБА_4 , який натепер є власником земельної ділянки, може розпорядитись нею, передати її в іпотеку або іншим чином її відчужити.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що наведені заявником доводи є необґрунтованими, особа не надала належних доказів які б підтверджували порушення його прав, а також доказів реальної загрози невиконання рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2023 року адвокат Путілін Є. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 05 липня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Денишенко Т. О., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 липня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду на 27 липня 2023 року о 09:40 год.

27 липня 2023 року розгляд справи відкладено на 03 серпня 2023 року о 10:30 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року для розгляду цієї справи замінено суддю Оніщука В. В. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді Голота Л. О., Денишенко Т. О.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову задоволенні заяви про забезпечення позову;

під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2020 року за яким було визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку позивача, останнім була відчужена дана земельна ділянка ОСОБА_4 ;

одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно; указане забезпечення позову дозволило б здійснити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Панасюк І. І. зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Указує на необґрунтованість мотивів викладених в апеляційній скарзі заявника.

Просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини, встановлені судом

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2023 року, скасовано за нововиявленими обставинами рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку; відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку.

Під час перегляду указаної справи за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_4 .

Отже, між сторонами у цій справі існує спір щодо права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:003:0461, площею 1, 6680 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Як слідує із матеріалів справи, предметом позову є земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 0:01:003:0461, площею 1, 6680 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245), власником якої є ОСОБА_4 .

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача, або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зроблено такий висновок:

«співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Як слідує з вимог заяви про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне нерухомо майно.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені заявником доводи є необґрунтованими, особа не надала належних доказів, які б підтверджували порушення його прав, а також доводів реальної загрози невиконання рішення суду.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не може погодитися.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову та ефективність способу забезпечення позову для упередження порушення та відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, за яким зареєстровано право власності, що оскаржується позивачем, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

Апеляційний суд зазначає, що поняття арешту майна, про застосування якого зазначено заявником у заяві про забезпечення позову, включає в себе не лише володіння та розпорядження власністю, а і безпосередньо стосується позбавлення особи можливості користуватися своєю власністю.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Апеляційний суд враховує, що між сторонами існує спір, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову, таким як накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 0:01:003:0461, площею 1, 6680 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245), власником якої є ОСОБА_4 , і предметом позовних вимог, тому такий захід забезпечення є виправданим і ефективним.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень власника в його правах, а тому є всі підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Путіліна Є. В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Путіліна Євгена Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2023 року скасувати.

Заяву адвоката Путіліна Євгена Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровий номером 0:01:003:0461, площею 1, 6680 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245), власником якої є ОСОБА_4 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Людмила ГОЛОТА

Тамара ДЕНИШЕНКО