Справа № 646/343/22
Провадження № 2/553/942/2023
У Х В А Л А

Іменем України

22.05.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Левицької В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківгаз» про визнання безпідставною нарахованої заборгованості за послуги з газопостачання,

в с т а н о в и в:

25.01.2022 до Червонозаводського районного суду міста Харкова надійшов позов ОСОБА_1 , за підписом представника позивача - адвоката Скляр М.І., про визнання безпідставною нарахованої заборгованості за послуги з газопостачання у розмірі 116 617,93 грн.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду міста Харкова Янцовської Т.М. від 26.01.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.

Відповідно до акту приймання - передавання справ до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 646/343/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м.Полтави зазначену справу передано в провадження судді Грошової Н.М.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Полтави від 10.10.2022 прийнято до провадження вказану цивільну справу, визначено розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 08.02.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі. Розгляд справи по суті не розпочато.

Зі змісту позову та заявлених позивачем вимог вбачається, що позивач просить визнати безпідставною нараховану заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 116 617,93 грн., яка визначена відповідно до акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості від 23.12.2021.

В судовому засіданні 22.05.2023 позивач зазначив, що заявлені вимоги пов`язані з нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з користування послугами з газопостачання за вказаною адресою.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Так, за загальним правилом ст.27 ЦПК України підсудність справ за позовами до фізичних осіб визначається за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Так, позивачем заявлені вимоги про визнання безпідставною нараховану заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 116 617,93 грн.

Порушення виявлені саме за вказаною адресою, та подальші дії АТ «Харківгаз», які наразі оскаржує позивач, пов`язані саме з ними, а відтак є похідними від користування послугами у вказаному будинку споживачем, що й можна кваліфікувати як пов`язані з нерухомим майном.

Предмет позову стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області.

Відтак, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Ленінським районним судом м. Полтави, оскільки дана справа за правилами виключної підсудності підсудна Харківському районному суду Харківської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з огляду на те, що Ленінський районний суд м. Полтави у даному випадку не є судом встановленим законом, оскільки спір у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться на території Харківського району Харківської області за адресою: АДРЕСА_1 , суд, приходить до висновку, що справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 646/343/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківгаз» про визнання безпідставною нарахованої заборгованості за послуги з газопостачання - передати за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали виготовлено 29.05.2023.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова