КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/545/23
Провадження № 2/133/542/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2023 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення недоплаченої частки заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення) за 2022 рік,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просить стягнути недоплачену частку заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення) за 2022 рік.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 19.11.2004 по 15.07.2022 позивач працювала на посаді експедитора пасажирського сектору виробничого підрозділу Козятинської дирекції залізничних перевезень. Під час перебування у трудових відносинах на підставі поданої заяви від 02.03.2022 та наказу (розпорядження) про надання відпустки №290 з 15.03.2022 по 28.03.2022 вона перебувала у щорічній відпустці тривалістю 14 календарних днів за період роботи з 01.07.2021 по 30.06.2022. В даному наказі вказано про надання матеріальної допомоги на оздоровлення, що передбачена п.3.1 Колективного договору 2001-2005 роки, пролонгованого на 2006-2022 роки, яка при виході у відпустку не була виплачена. Наказом 576/ОС від 12.07.2022 вона була звільнена з роботи за угодою сторін з 15.07.2022 з виплатою 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення на підставі п.3.10 Колективного договору. Однак відповідач не виплатив їй матеріальну допомогу, передбачену Колективним договором, тому що через воєнний стан, виплати відповідачем призупинені. З таким рішенням відповідача вона не погоджується, що стало підствою для звернення до суду.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» надав до суду відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Зазначив, що 14.03.2022 правлінням АТ «Укрзалізниця» на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, керуючись ст. 11 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» прийнято рішення про призупинення інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги. Наразі виплата матеріальної допомоги на оздоровлення, передбачена Колективним договором на період дії режиму воєнного стану в Україні, зупинена та не здійснюється. Крім того, зазначив, що позивач пропустила строк для звернення до суду з даним позовом, а тому його слід залишити без розгляду.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідно до наказу (розпорядження) про надання відпустки №290 від 02.03.2022 надано ОСОБА_1 щорічну відпустку за період роботи з 01.07.2021 по 30.06.2022 з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, рішення ж відповідача про призупинення виплат на період воєнного стану прийнято 14.03.2022, тобто на момент прийняття даного рішення уже було видано вказаний вище наказ, який не має зворотної сили. А відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» надав до суду заперечення, у якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що законодавством не передбачено обов`язок роботодавця виплачувати матеріальну допомогу та виплати на оздоровлення, передбачені Колективним договором при звільненні. Такий обов`язок передбачений лише Колективним договором, тому наявність чи відсутність такого права у працівника регулюється тільки даним договором. Крім того, зазначив, що позивач пропустила строк для звернення до суду з даним позовом, а тому його слід залишити без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно з наказом №290 від 02.03.2022 ОСОБА_1 надано щорічну відпустку за період роботи з 01.07.2021 по 30.06.2022 включно на 14 календарних днів з 15.03.2022 по 28.03.2022 включно з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.12, зворот а.с.7).

Відповідно до наказу №576/ос від 12.07.2022 ОСОБА_1 звільнено 15.07.2022 з посади експедитора пасажирського сектору за угодою сторін з виплатою 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачених п. 3.10 змінами та доповненнями до Колективного договору на 2001-2005 роки, пролонгованого на 2006-2022 роки (а.с.11).

Згідно з п.3.10 розділу ІІІ «Оплата праці» колективного договору між адміністрацією і Дорожнім комітетом профспілки Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2022 роки, зі змінами та доповненнями, затвердженими робочою комісією згідно з протоколом №1 від 30.11.2021 (а.с.32), матеріальна допомога на оздоровлення надається згідно з Порядком надання щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», який є додатком до цього колективного договору (ця норма вступає в дію з 01.01.2022).

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю, захищається законом (ст. 43 Конституції України).

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум (ст. 116 КЗпП).

Згідно з ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 13 КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами.

Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Згідно з ст. 18 КЗпП України положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними (ст. 16 КЗпП України).

Зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою (ст. 14 Закону України «Про колективні договори та угоди»).

На період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця (ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022, набуття чинності 24.03.2022).

Відповідно до витягу з протоколу №Ц-54/31 Ком. т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022, інші додаткові виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики (а.с.33).

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, був встановлений на рівні 2481 грн., тому 6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом, становив 14886 грн.

Враховуючи те, що відповідачем сума виплат не оспорювалася, у зв`язку з чим суд бере суму виплат, наведену позивачем у заяві, так як відповідач жодним чином не спростував її, підтвердження виплати даних коштів не надав.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо застосування до вимог позивача строків звернення до суду, передбачених ст. 233 КЗпП України, необхідно зазначити таке.

Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У постанові № 61-13430св20 від 21.04.2021 Верховний Суд підтвердив свої попередні висновки про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Зважаючи на те, що матеріальна допомога на оздоровлення належить до фонду оплати праці у складі заохочувальних та компенсаційних виплат (пп. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 № 5), тому позовна давність до вимог ОСОБА_1 щодо її стягнення судом не застосовується.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 10, 13, 18, 97 КЗпП України, ст.ст. 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу в розмірі 14886 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: АТ «Укрзалізниця», адреса: вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, .

Повний текст судового рішення складено 29.05.2023.

Суддя І.М. Кучерук