Справа 206/92/23
Провадження 2/206/302/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Погребної О.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення штрафних санкцій та пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнення пені та штрафних санкцій, який неодноразово уточнювала, спочатку збільшувала розмір позовних вимог ( а.с.63-69 т.1), потім зменшила розмір позовних вимог ( а.с. 249-252 т.1).

В останній позовній заяві про зменшення розміру позовних вимог, яка була подана представником позивача 28.04.2023 року ( а.с.249- 252 т.1), позивач просив суд стягнути з відповідача за прострочення сплати аліментів, встановлених договором, штрафні санкції за ст. 625 ЦК України, а саме: інфляційні втрати у розмірі 6236,63 грн.- три проценти річних у розмірі1412,51 грн., а також пеню у розмірі 104319,00 грн., відповідно до ст. 196 СК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 16 січня 2020 року між нею та відповідачем був укладений договір про участь у вихованні та утриманні дітей, який посвідчено нотаріусом.

Відповідно до п.3.3.1 договору ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина- 15075,00 грн. і на утримання доньки 15075,00 грн. Загальний розмір аліментів на двох дітей становить 30150,00 грн. Сплата аліментів відбувається щомісячно до 5 числа шляхом передачі грошових коштів матері на картковий рахунок або готівкою, якщо не буде погоджено інше.

Відповідач, починаючи з січня 2021 року аліменти не сплачував, через що позивачка двічі зверталася до нотаріуса для вчинення виконавчих написів про стягнення аліментів, а також до суду з позовом про стягнення пені та штрафних санкцій за прострочення сплати аліментів.

Відповідач продовжував здійснювати сплату аліментів із порушенням строку їх виплати, а саме:

-аліменти за вересень, жовтень і листопад 2022 року відповідач сплатив лише 30.03.2023 року;

-аліменти за грудень 2022 року сплачені 22.12.2022 року;

-аліменти за січень 2023 року сплачені 23.01.2023 року;

-аліменти за лютий 2023 року сплачені 21.02.2023 року;

-аліменти за березень 2023 року сплачені 10.03.2023 року;

-аліменти за квітень 2023 року сплачені 10.04.2023 року.

Оскільки ОСОБА_4 допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в загальному розмірі 6236,63 грн., 3% річних в сумі 1412,51 грн., а також просить стягнути пеню, відповідно до умов ст. 196 СК України, в загальному розмірі 104319,00 грн.

15.05.2023 року відповідачем подано два відзиви на уточнені позови ( а.с.75-188 т.1, 10-16 т.2) у яких він просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що сплата аліментів з порушенням строків, встановлених договором, відбулося не з його вини. Так, у нього у 2022 році почалося ускладнення із здоров`ям: пошкодження сухожилля ротарної манжети, виявлено фіброзні зміни в колінному суглобі. Він використовує стабілізатор коліна, може стати на одну ногу, але не може встояти на ній під вагою тіла, не може повністю вирівняти коліна, навіть в положенні лежачі, може підняти руку спереду лише на 130 градусів праворуч, що підтверджується медичними довідками. Внаслідок погіршення стану здоров`я він не мав можливості працювати та заробляти гроші, що призвело до зниження доходів та виникнення прострочення зі сплати аліментів. Він є фізичною особою - підприємцем. Його дохід на час укладення договору у 2020 році становив 5303399,39 грн., а у 2022 році його дохід становив 134793,47 грн. Загальний розмір аліментів за 2022 рік майже втричі перевищив його дохід за 2022 рік. Він був вимушений взяти позику, щоб сплатити аліменти за вересень листопад 2022 року і лютий- квітень 2023 року. Також вказує на те, що порушення зобов`язання виникло внаслідок непереборної сили, форс мажорних обставин, а саме введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України та встановлення з 12.03.2020 року на території України карантину.

Відповідач також зазначає, що положення про стягнення інфляційних втрат і 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, не може бути застосовано, оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів встановлена ст. 196 СК України у формі сплати пені.

Представником позивача 03.05.2023 року направлено відповідь на відзив відповідача, у якій зазначає, що позивач не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності його вини у простроченні сплати аліментів. Невинуватою може бути лише особа, яка вжила всіх можливих і необхідних заходів задля того, аби виконати вимоги щодо сплати аліментів вчасно, коли несплата відбулась не з вини платника. Відповідачем таких доказів суду не надано. Вважає, що відповідач є винним в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, адже не вжив жодних дій, аби така заборгованість не утворилась. Статтею 625 ЦК України презюмовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зменшення доходів платника аліментів жодним чином не звільняє його від сплати аліментів вчасно та не доводить його невинуватість. Із постанови про арешт майна боржника, накладеного в рамках виконавчого провадження, встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира в м. Києві, відповідач є засновником ТОВ «ПЕЛАРТ ЛАБОРАТОРІЯ». Відповідач проходив медичне лікування не тільки в Україні, але і в Ізраїлі, тому постає питання, звідки кошти на дороговартісне лікування в Ізраїлі, якщо відповідач не може сплачувати аліменти вчасно. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

28 квітня 2023 року винесено ухвалу про прийняття уточнених позовів до розгляду.

За клопотанням представників позивача і відповідача судове засідання проводилося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні представник позивача підтримала останню уточнену позовну заяву (про зменшення позовних вимог). Надала суду пояснення ідентичні викладеним у позовній заяві. Також заперечувала проти доводів, викладених відповідачем у відзиві, вказуючи на те, що відповідач неналежним чином виконує свої договірні зобов`язання щодо утримання дітей. Відповідач не повідомляв позивача письмово про настання форс-мажорних обставин у зв`язку з введення карантину або оголошення воєнного стану в України. Настання форс-мажорних обставин має підтверджуватися шляхом видачі Торгово-промисловою палатою України відповідного сертифікату. Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. не є належним доказом у даному випадку. Зниження доходу відповідача не звільняє його від виконання обов`язків щодо сплати аліментів на утримання дітей. Стан здоров`я відповідача не є критичним. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. Надав суду пояснення, ідентичні викладеним у відзивах на позови.

Вислухавши пояснення представників обох сторін, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 180, ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

За статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що 16 січня 2020 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із п.п.3.3.1 батько зобов`язується сплачувати аліменти на дітей до досягнення кожним з дітей повноліття в такому розмірі:

1)на Сина 15075 грн.

2)на Доньку 15075 грн.

Загалом 30150 грн на обох. Сплата таких аліментів відбувається щомісячно до 5 (п`ятого) числа шляхом передачі грошових коштів матері на картковий рахунок або готівкою, якщо не буде погоджено інше.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Позивач вказує на те, що відповідачем була прострочена сплата аліментів у період з вересня 2022 року по квітень 2023 року включно, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача: інфляційні втрати в загальному розмірі 6236,63 грн; 35 річних в загальному розмірі 1412,51 грн.; пеню в загальному розмірі 104319,00 грн.

Порушення строків сплати аліментів у вказаний період відповідачем не оспорюється.

Разом з тим відповідач вказує на відсутність його вини, оскільки він вживав усіх заходів щодо сплати аліментів, але через оголошення карантину та війни в України його доходи від підприємницької діяльності у 2022 році у порівнянні з 2020 роком, у якому укладався договір, знизилися майже у 40 разів. Загальний розмір аліментів за 2022 рік більш ніж вдвічі перевищував розмір його доходу у 2022 році. Щоб здійснити погашення заборгованості по аліментам, яка виникла у цей період йому довелося брати позики.

Судом досліджені письмові докази подані відповідачем, а саме податкові декларації ОСОБА_4 за 2020, 2021, 2022 роки (а.с.107-118 т.1), з яких встановлено, що загальна сума доходу відповідача у 2020 році становила 5303399,39 грн., у 2021 році 1124019,59 грн., у 2022 році - 134793,47 грн.

Тобто, доходи відповідача у 2022 році дійсно знизилися більше ніж у 39 разів. Розмір суми аліментів за 2022 рік становив 361800,00 грн., що більше ніж вдвічі перевищував його дохід у цей період.

Задля погашення заборгованості по аліментам відповідач уклав декілька договорів позики: 08.02.2023 року, ( а.с.130 т.1), 20.02.2023 року ( а.с.164 т.1), 17.02.2023 року (а.с.170 т.1).

На підтвердження погіршення стану здоров`я відповідачем надано суду:

- медичну довідку ортопеда хірурга доктора М. Маркушевич від 08.12.2022 року, згідно із якою стан здоров`я ОСОБА_4 після перенесених у 2008 і у 2017 роках операцій погіршився: загострення ситуації в правому плечі- пошкодження сухожиль в правому манжеті, розрив медіального меніску правого колінного суглоба, фіброзні зміни в колінному суглобі. Обсяг рухів обмежений відсутність остаточного вирівнювання колін. Обмеження рухів нижньої частини спини. Потребує інтенсивного лікування в терміновому порядку в лікарняних умовах в Ізраїлі (а.с.152 т.1);

- медичний висновок №46КК-5Е99-НВ47 від 17.01.2023р. про тимчасову непрацездатність Уманського у період з 16.01.2023р.- 20.01.2023р. ( а.с.154,155 т.1);

- медичний висновок №Н2А6-К7РК-Е5ММ-С394 від 07.10.2022р. про тимчасову непрацездатність Уманського у період з 07.10.2022р.- 13.10.2022р. ( а.с.156 т.1);

- протокол МРТ №1254 від 10.06.2022р. (а.с.174 т.1);

- протокол МРТ №1483 від 02.10.2021р. (а.с.175 т.1);

- консультативний висновок лікаря ортопеда-травматолога ТОВ «ФЕМІЛІЯ МЕДІКУС» від 23.02.2023р. (а.с. 176 -179 т.1);

- протокол МРТ №839 від 23.02.2023р. (а.с.180-181 т.1);

- консультативний висновок лікаря ортопеда-травматолога ТОВ «ФЕМІЛІЯ МЕДІКУС» від 01.12.2022р. (а.с. 182-184 т.1);

- протокол МРТ №1481 від 21.11.2022р. (а.с.185 т.1);

- довідка ДУ « Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 21.10.2022р. № 240267 про консультацію ортопеда- травматолога (а.с.186 т.1);

- висновок МРТ «КЛІНІКА МАНУФАКТУРА» від 18.12.2017р. ( а.с.187 т.1);

З огляду на досліджені судом письмові докази, суд приходить до висновку, що доводи відповідача щодо відсутності його вини (умислу або необережності) у простроченні сплати аліментів заслуговують на увагу з огляду на таке.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на всій території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено військовий стан.

У зв`язку із цим доходи відповідача, як фізичної особи-підприємця, значно зменшилися ( майже у 40 разів), що потягло за собою прострочення сплати аліментів, річний розмір яких більше ніж вдвічі перевищував розмір його доходів за 2022 рік. Проте відповідач докладав певних зусиль для погашення заборгованості, зокрема уклав кілька договорів позики і станом на час розгляду справи погасив прострочену заборгованість.

Таким чином, суд вважає, що за відсутності вини, яка б виражалася в умисних діях або бездіяльності відповідача, або необережності відповідача, підстав для стягнення пені, передбаченої ст. 196 СК України, - не має. Відтак у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Разом з тим, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в загальному розмірі 6236,63 грн. і 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання в загальному розмірі 1412,51 грн., відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, що в загальній сумі становить 7649,14 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору згідно із ЗУ «Про судовий збір».

Так позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 111968,14 грн. Тобто судовий збір за цим позовом мав становити 1119,68 грн.

Позовні вимоги позивача задоволені частково, на 6,83%, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 78,37 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181,189,196 СК України, ст. ст. 526,610,614,625 ЦК України, ст.ст. 81,83, 141, 258, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати за час прострочення сплати аліментів у сумі 6236,63 грн. і три проценти річних від простроченої суми аліментів у розмірі 1412,51 грн., а всього стягнути 7649,14 грн (сім тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 14 копійок)..

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 78,37 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05.06.2023 року.

Суддя І.П. Прінь