РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

В травні 2023 позивачка звернулась до суду з позовом до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . 29.08.2011 ОСОБА_2 склала заповіт, зробивши на випадок своєї смерті заповідальне розпорядження про те, що все майно заповідає їй. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадкове майно немає.

Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про оформлення спадкових справ після смерті матері , державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із зазначеним позовом.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,4629 гектарів для ведення особистого господарства, яка розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663172 та земельну ділянку загальною площею 2,7152 гектарів для ведення особистого господарства, яка розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663362, які вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 .

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663362 ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 2,7152 гектарів для ведення особистого господарства, яка розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області.

Згідно державного акту серії ЯА № 663172, ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 2,4629 гектарів для ведення особистого господарства, яка розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 29.08.2011 року, ОСОБА_2 усе своє майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилось, яке буде їй належати на день її смерті, на яке за законом матиме право, заповіла своїй доньці, позивачці по справі - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.10.1968, ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

24.05.1986 ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 24.05.1986 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно довідки № 51/05-04 від 22.03.2023 виданої Микитичівським старостинським округом Устилузької міської ради, Володимирського району, Волинської області ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке сладається з земельних ділянок, розташованих на території Микитичівського старостинського округу, Володимирського району, Волинської області, які прийняла за заповітом її дочка ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори № 386/01-16 від 14.04.2022 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після смерті матері у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на нього.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачці в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивачки про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.177, 178, 328, 331, 346, 1217-1218, 1258, 1262, ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,4629 гектарів для ведення особистого господарства, яка розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663172 та земельну ділянку загальною площею 2,7152 гектарів для ведення особистого господарства, яка розташована на території Микитичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 663362, які вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Тетяна Пустовойт