ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2344/21 Номер провадження 22-ц/814/3957/23Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

17 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Петракова Володимира Анатолійовича, представника ОСОБА_1 , на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Рішення оскаржено адвокатом Петраковим В.А., представником ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подана з порушенням строків визначених законом для подачі апеляційної скарги.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування заявленого клопотання вказується на отримання копії судового рішення 04.05.2022, укладення позивачем угоди з адвокатом лише 24.05.2022, та неотримання ні позивачем, ні його представником копії ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, на думку скаржника, визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що така була подана з порушенням вимог ст.356 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню до суду із апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати порушення вимог ст.356 ЦПК України, які стали причиною повернення скарги.

Як вбачається з матеріалів справи:

21 квітня 2022 року судом проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду за присутності позивача (скаржника) (а.с.74-75);

повний текст оскаржуваного рішення судом складено 29.04.2022 (а.с.81-86);

копію рішення позивачем отримано 04 травня 2022 року (а.с.87);

03.06.2022 вперше апеляційну скаргу направлено до суду апеляційної інстанції (а.с.186-193);

ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.12.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору (а.с.200);

28.12.2022 апеляційним судом направлено ухвалу від 19.12.2022 на зазначену в апеляційній скарзі електронну адресу адвоката Петракова В.А., та в цей же день ним отримано, про що матеріали справи містять відповідну довідку (а.с.201);

28.04.2023 судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги скаржнику (а.с.203);

матеріали справи не містять підтверджень отримання скаржником ухвали суду від 28.04.2023;

вдруге скаржником подано апеляційну скаргу 26.06.2023 (зареєстровано документ в системі «Електронний суд»).

Відкриття апеляційного провадження здійснюється відповідно до вимог ст.ст. 357-364 ЦПК України. Зокрема, згідно з ч.2 ст.357 цього Кодексу до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу, якою визначені дії судді у випадку подання позовної заяви, яка не відповідає вимогам процесуального закону, випадки для повернення позовної заяви про що суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Разом з тим, ч.7 ст.185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Тобто, з аналізу вказаної норми вбачається, що позивачу у випадку повернення позовної заяви надано право альтернативного вибору вчинення подальших дій: оскаржити ухвалу про повернення позовної заяви або ж звернутися до суду з позовною заявою, яка відповідає встановленим процесуальним законом вимогам щодо форми та змісту.

Що стосується апеляційного провадження, то таке має певні особливості. Так, відповідно до ч.7 ст.357 ЦПК України, про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Будь-яких інших дій особи, апеляційну скаргу якої визнано неподаною, законом не передбачено.

Неодноразове подання апеляційної скарги із посиланням на положення ст. 185 ч. 7 ЦПК України ґрунтується на хибному тлумаченні процесуального закону, суперечать його смислу та не враховує регулювання закону на різних стадіях провадження у справі, специфіки і мети провадження, обсягу повноважень судів першої та апеляційної інстанцій. Зазначене питання повинно вирішуватися виходячи із сукупності та взаємозв`язку процесуальних норм щодо різних стадій провадження у справі, у контексті відповідного провадження.

Положення ст.185 ч.7 ЦПК України реалізуються на стадії пред`явлення позову та відкриття провадження в справі у суді першої інстанції і у випадку визнання заяви неподаною та повернення її позивачу закінчується провадження у зв`язку з поданням відповідної заяви, а якщо заяву буде подано повторно, матиме місце нове провадження (інша справа). На стадії ж апеляційного провадження в силу її суті та особливостей ідеться про одну і ту саму, а не про іншу справу, передбачену процесуальним законом послідовність взаємопов`язаних і допустимих процесуальних дій і рішень у одній справі.

Відповідно до ст.357 ч.2 ЦПК України законодавець надав додаткову можливість апелянту реалізувати своє право, усунути недоліки скарги, отримати доступ до правосуддя.

Неодноразове подання апеляційної скарги однією і тією ж особою на одне і те саме судове рішення, тим більше - розгляд такої скарги після вирішення суддею апеляційного суду питання щодо руху першої скарги, по суті суперечить процесуальному закону. Протилежне позбавляє смислу цивільний процесуальний закон як формалізований звід обов`язкових правил у частині апеляційної перевірки судових рішень, позаяк невиправдано допускає можливість багаторазово оскаржувати судове рішення. Втрачають сенс процесуальні норми щодо порядку апеляційного оскарження, вимог до скарги тощо, зводяться нанівець дії та процесуальні рішення судді апеляційного суду. Неправильне розпорядження особою належними їй процесуальними правами і, тим більше, зловживання процесуальними правами, не може давати такій особі будь-яких переваг перед іншими учасниками процесу, бути доводом для задоволення її вимог та інші. Між тим, саме це має місце у випадку розгляду повторної апеляції після визнання неподаною першої скарги, коли недотримання вимог процесуального закону дає перевагу перед іншими учасниками процесу, що за своєю суттю суперечить праву.

Крім того, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1,2 ст.273 ЦПК України).

Отже, у випадку визнання неподаною та повернення апелянту скарги судове рішення, що оскаржувалося, набирає законної сили у день постановлення суддею апеляційного суду відповідної ухвали. Тобто, особа на власний розсуд реалізувала своє процесуальне право, подала скаргу, яку внаслідок недотримання вимог процесуального закону було залишено без руху, якщо недоліки скарги не були виправлені - скаргу було визнано неподаною та повернуто апелянту, провадження за цією скаргою - закінчено.

Момент набрання судовим рішенням законної сили має істотне значення, судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (ст. 18 ЦПК України). Якщо ухвала судді апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не скасована у встановлений законом спосіб, провадження за новою апеляційною скаргою, поданою на те ж рішення тією ж особою та його результат не можуть вважатися правомірними та легітимними.

Окрім цього, вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року у справі №819/1224/15-а.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Петраков В.А., представник ОСОБА_1 , з касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року не звертався.

Окрім того, у відповідності до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що заявник копію оскаржуваного рашення отримав 04 травня 2022 року, а з апеляційною скаргою звернувся лише 27 червня 2023 року, тобто, більше ніж через 1 рік і 2 місяці з дня складення повного її тексту, та через 1 рік після подання первинної апеляційної скарги. При цьому наявність обставин пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили не підтвердив та навіть не сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги, тобто не усунув підстави повернення первинної апеляційної скарги. Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Петракова Володимира Анатолійовича, представника ОСОБА_1 , на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов