Справа № 453/1080/22
№ провадження 2/453/107/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 квітня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмежиною відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ :

06 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась в суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обгрунтуванння позову покликається на те, що ТОВ «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права та виконує функцію постачальника універсальних послуг на території Львівської області.

Позивач здійснює постачання електричної енергії на адресу АДРЕСА_1 , на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачем було здійснено приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних на умовах комерційної пропозиції №1, яка є Додатком 2 до цього Договору, що розміщенні на офіційному веб-сайті позивача. Відмови від приєднання до такого договору відповідачами подано не було. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 вересня 2021 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 . Свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала, борг за спожиту електроенергію за період 01 грудня 2020 року по 01 вересня 2021 року складає 24837, 17 грн. Враховуючи вище наведене просить позов задоволити.

Ухвалою від 19 жовтня 2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Представник позивача в судове засідання не прибула, подала до суду клопотання (вх.№ЕП-531 від 19 квітня 2023 року) в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідачів неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст. 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Станом на час розгляду справи, відповідачеами ані відзиву на позовну заяву ані будь яких інших клопотань суду подано не було.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно з п.п. 3.1.5., 3.1.7., 3.2.5., «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року, договір між електропостачальником та споживачем універсальної послуги укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним на умовах комерційної пропозиції, опублікованих електропостачальником на офіційному веб-сайті.

Відповідно до п.7 постанови НКРЕКП вказаний договір укладається шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви приєднання до умов цього договору.

Позивач здійснює постачання електричної енергії на адресу АДРЕСА_1 , на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідачем було здійснено приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних на умовах комерційної пропозиції №1, яка є Додатком 2 до цього Договору, що розміщенні на офіційному веб-сайті позивача. Відмови від приєднання до такого договору відповідачами подано не було.

Відповідно до Договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, вбачається, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 Договору). Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (пункт 5.1. Договору). Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (пункт 6.2. Договору) .

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 вересня 2021 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 . Свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала, борг за спожиту електроенергію за період 01 грудня 2020 року по 01 вересня 2021 року складає 24837, 17 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу за спожиту електричну енергію.

Так, згідно з приписами статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами частини 4 статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує, а положення статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами статей 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (стаття 714 ЦК України).

За змістом статті 655, частини 1 статті 691 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами підпункту 2 частини 1 статті 5 Закону №2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до вимог пунктів 1, 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Нормою частини 1 статті 9 Закону №2189-VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з положеннями частини 1 статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами статей 62, 63 Закону № 2019-VIIIвстановлено,що постачання електроенергії побутовому споживачу здійснює визначений для цього учасник Ринку, який виконує функцію постачальника універсальних послуг. Постачання універсальних послуг здійснюється у спосіб і порядок визначений чинним законодавством.

Відповідно до положень пункту 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

За змістом норми пункту 3.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правил), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Згідно з приписами пункту 4.12. Правил Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Обсяг спожитої електроенергії визначається на основі переданих споживачами показів (пункт 8.6.2 Кодексу комерційного обліку), за значенням середньодобового обсягу споживання (пункт 8.6.5 Кодексу комерційного обліку), проведенням контрольних оглядів (пункт 8.6.10 Кодексу комерційного обліку).

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач ТОВ «Львівенергозбут» надає послуги з надання електричної енергії побутовим споживачам, зокрема, у житловий будинок по АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_1 .

За період з 01 грудня 2020 року по 01 вересня 2021 року за вказаною адресою спожито 18462 кВт/год, що становить 24 837, 17 грн, однак зазначена сума коштів позивачу не сплачена.

Надаючи оцінку аргументам позивача суд вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Відповідач будучи власником майна та зобов`язаним утримувати його належним чином не виконував належним чином зобов`язання з оплати послуги електропостачання, допустивши заборгованість перед позивачем за надану послугу.

Оцінюючи суму заборгованості, зазначену позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 24 837, 17 грн.

Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2254 грн. (з врахуванням суми судового збору в розмірі 227 грн., яка була сплачена при поданні заяви про видачу судового наказу).

На підставі статей 205, 509, 526, 610, 611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статей 64, 67, 68 Житлового кодексу України, статей 5, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статей 56, 62, 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмежиною відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію -задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 24 837 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» сплачений судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (місце знаходження: вул. Шевченка, 1, м. Львів)

Відповідач: ОСОБА_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо).

Суддя Ю.Є. Ясінський