Справа № 372/1444/23
Провадження № 2-764/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповіда ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3 ) звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4 ), у якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі 5 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.06.2020 року сторони зареєстрували шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_5 . Рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/1502/22 від 11.08.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.12.2022 року у справі № 372/1853/22 визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, потребує матеріальної допомоги, просила позов задовольнити.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

29.05.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник вказує, що відповідач заперечує щодо позовних вимог позивача у повному обсязі. На обґрунтування заперечень зазначив, що сукупний місячний дохід відповідача становить близько 21 000 грн., з яких він сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі частки від усіх доходів, за потреби перераховує додаткові кошти на лікування та інші витрати, які необхідні дитині. Також звернув увагу, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою і вимушений проживати на орендованій квартирі за яку сплачує орендну плату та комунальні платежі. Враховуючи викладене, майновий стан відповідача не дає йому змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Корзаченко В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача адвокат Шепітко Р.В. у судовому засіданні зазначив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 16.06.2020 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.08.2022 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.12.2022 року у справі № 372/1853/22 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_3 .

Відповідно до копії довідки № 40 від 31 березня 2023 року, виданої Обухівською міською територіальною громадою Київської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживає в АДРЕСА_1 , та разом з нею проживає малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні матері. Батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даною адресою не проживає.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі №372/2086/23 від 16.06.2023 року з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_4 працює у Васильківському відділені АТ «Київоблгаз» на посаді фахівця 1 категорії з продажів з 07.06.2016 року, що підтверджується копією довідки № 810-Д-4527-0223 від 21.02.2023 року.

Сукупний дохід відповідача ОСОБА_4 за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року становить 133 893 грн. 56 коп., що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи відповідача.

Відповідно до частини 1, 2 та частини 3 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

До того ж при встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, дитина проживає з матір`ю, яка не працює та здійснює догляд за дитиною, а тому потребує фінансової допомоги.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є фінансово-спроможним утримувати матеріально як дитину так і її матір, до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Виходячи із засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, для якої постійна присутність матері до трирічного віку дитини є життєво важливою обставиною, а також те, що відповідач є працездатною, молодою людиною, має задовільний стан здоров`я, інших аліментних зобов`язань не має, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі який вона просить згідно позовних вимог. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, та матеріального стану відповідача, суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2 500 грн. 00 коп. щомісячно на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено на 50 відсотків, а позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката та супутні витрати у розмірі 4 040 грн. 00 коп.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До позовної заяви додано: копію договору про надання правничої допомоги від 03.04.2023 року, розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу від 04.04.2023 року, акт здачі-прийняття виконаних робіт від 03.04.2023 року з рахунком-фактурою № 015 від 03.04.2023 року, квитанцію до платіжної інструкції № 40774254 від 03.04.2023 року на суму 4 000 грн., квитанцію до платіжної інструкції № 40774254 від 03.04.2023 року на суму 40 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши подані документи, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 50 відсотків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем на правничу допомогу адвоката та супутні витрати у розмірі 2 020 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 281 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 75, 84 Сімейного кодексу України, суд,

У Х А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 04.04.2023 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката та супутні витрати у розмірі 2 020 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Т.Г. Сташків