Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 569/9935/22
Провадження № 22-з/4815/48/23
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Курила Романа Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Идеал Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Идеал Груп" (далі - ТОВ "Компанія Идеал Груп") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Компанія Идеал Груп" заборгованість в сумі 1 133 гривні 40 копійок.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Курило Р.М. заяву задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Компанія Идеал Груп" на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1500 гривень.

Постановами Рівненського апеляційного суду від 20 червня 2023 року апеляційні скарги ТОВ "Компанія Идеал Груп" залишено без задоволення, а вказані судові рішення Рівненського міського суду Рівненської області - без змін.

29 червня 2023 року представником відповідача - адвокатом Курилом Р.М. подано заяву, в якій він просиву ухвалити додаткове рішення про стягнення на користь свого довірителя з ТОВ "Компанія Идеал Груп" понесені витрати на правову допомогу у справі на стадії апеляційного розгляду в сумі 5 000 гривень.

Обґрунтовував заяву тим, що в поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу було повідомлено суд про неможливість підписання актів виконаних робіт з ОСОБА_1 до закінчення розгляду справи, що зумовлювало необхідність надання вичерпних доказів на понесення відповідачем витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційним судом. До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом надано копії договору про надання правничої допомоги № 01/12/22 від 01.12.2022 року, додатку № 2 від 10.05.2023 року до цього договору, акта приймання-передачі наданих послуг за договором та додатком, а також розрахунок вартості наданих послуг.

Крім того, до заяви надано доказ надсилання її копії та доданих до неї документів іншому учаснику справи, проте він не скористався правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви.

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Між тим, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст. 7 ЦПК України).

Тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Як видно з поданої заяви та її додатків, витрати відповідача в суді апеляційної інстанції становили 5 000 гривень, з яких: 4 000 гривень - це безпосередня підготовка адвокатом, направлення апелянту та подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Компанія Идеал Груп", з врахуванням поштових витрат на його відправку сторонам та суду, а 1 000 гривень - отримання інформації про дату розгляду справи апеляційним судом в письмовому провадженні та про її результати, підготовка та подання до апеляційного суду заяви про видачу копій постанов суду та безпосереднє отримання постанов в канцелярії суду.

Проте колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи відповідні докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, колегія суддів не знаходить підстав для відшкодування на користь відповідача понесених витрат, пов`язаних із отриманням її представником інформації про розгляд справи, її результати, підготовку та подання заяви про видачу копій постанов та безпосереднє отримання їх в канцелярії суду.

Оприлюднення відповідної інформації здійснюється на офіційному веб-порталі Судової влади України, а вручення апеляційним судом судового рішення, яке, зокрема, було ухвалено без повідомлення (виклику) учасників справи, забезпечується судом за його ініціативою в порядку виконання вимог процесуального законодавства.

Крім іншого, завищеним є розмір витрат, що спрямовані на реалізацію права надання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів зважає на те, що судові рішення першої інстанції залишені без змін, тобто апеляційний суд лише підтвердив відсунуть помилок та додержання норм матеріального і процесуального права судом попередньої інстанції, адже доводи позивача не знайшли свого підтвердження незалежно від заперечень сторони відповідача. Поготів, ненадання відзиву не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. При цьому в суді першої інстанції відповідачем понесено лише 1 500 гривень витрат на правничу допомогу, хоча очевидно, що адвокатом надано більше за обсягом послуг та витрачено часу, аніж в суді апеляційної інстанції. Тобто понесені на надання відзиву витрати та похідні заходи на вчинення такої процесуальної дії витрати є непропорційними до складності справи для адвоката, виконаних робіт, а також результатів перегляду справи судом вищестоящої інстанції.

Отже, апеляційний суд, виходячи з критерію обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, повинен становити 1 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Курила Романа Миколайовича про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Идеал Груп" на користь ОСОБА_1 понесені на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції витрати в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Идеал Груп": Рівненська область, Рівненський район, м. Костопіль, вул. Сонячна, б. 53; .

Відповідач: ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук