Справа № 369/6535/22
Провадження № 6/369/211/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. вивчивши матеріали заявиОСОБА_1 про зупинення примусового виконання за судовим наказом, у зв`язку з розглядом справи за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.06.2023 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 до суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.06.2023 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року заяву боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.06.2023 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню прийняти до розгляду.

31.07.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення виконання за судовим наказом № 369/6535/22 виданим Києво-Святошинським судом Київської області до розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.06.2023 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву, вважаю, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що Києво-Святошинським районним судом Київської області від 14.06.2023 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 25.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви про зупинення примусового виконання за судовим наказом, суд приймає до уваги те, що підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Зокрема, відповідно до пункту 2 цієї статті, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення вчинення виконавчих дій та порядок вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій, а саме зупинення вчинення виконавчих дій вирішується безпосередньо виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» прямо віднесено вирішення питання про зупинення виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій до компетенції виконавця, а не суду.

Аналогічні висновки висловлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19).

Передбачене п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в порядку позовного провадження в якості заходу забезпечення позову у разі, коли порушено питання про перегляд рішень, на підставі якого виданий цей виконавчий лист.

Одночасно суд не вправі вжити заходи забезпечення заяви (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення вчинення виконавчих дій, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключно повноваженням державного виконавця.

Крім того, слід відмітити, що зупинення стягнення в межах виконавчого провадження, що здійснюються на підставі судового рішення, що набрало законної сили є неприпустимим при розгляді, зокрема, заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів щодо зупинення виконавчих дій відноситься до виключних повноважень державного виконавця, а тому заявник не позбавлена права на звернення до виконавця із відповідною заявою.

Крім того, учасник виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність виконавця, зокрема, щодо відмови зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відсутні докази на підтвердження звернення заявника до державного виконавця та, відповідно, відмови державного виконавця від зупинення виконавчого провадження та зупинення вчинення виконавчих дій, зокрема, з огляду на звернення заявника до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а також зважаючи на обґрунтування, наведені заявником в даній заяві, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зупинення стягнення (зупинення виконання за судовим наказом) в межах виконавчого провадження в рамках розгляду даної справи відсутні, а відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення примусового виконання за судовим наказом, у зв`язку з розглядом справи за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.06.2023 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК