Справа № 347/2142/23
Провадження № 2-н/347/534/23
У Х В А Л А

Іменем України

15.08.2023 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (юридична адреса: вул. Надрічна, 4Б, м. Івано-Франківськ, 76019, ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИЛА:

11.08.2023 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшла вищевказана заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 15149,04 грн. та судовий збір у сумі 268,40 грн.

Ознайомившись із заявою, дослідивши додані до заяви письмові докази, суддя прийшла до наступних висновків:

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

- документ, що підтверджує сплату судового збору;

- документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

- копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

- інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви про видачу судового наказу не додано копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Заяву підписано представником за довіреністю ТОВ «Прикарпатенерготрейд» - Чабанюком І.І., однак ним не долучено належних документів на підтвердження повноважень для звернення до суду представника позивача-юридичної особи. При цьому, до позову долучено копію довіреності №60 від 01.06.2023 року Директора ТОВ «Прикарпатенерготрейд» Олега Дацка на ім`я фізичної особи ОСОБА_2 , в якій не зазначено про існування між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОСОБА_2 трудових відносин (і інших доказів цьому не надано) та/або про те, що ОСОБА_2 є адвокатом.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Поняття «самопредставництво» не є тотожним з поняттям «представництво за довіреністю».

Верховний Суд (справа №260/988/18) пояснив це наступним чином: представництво юридичної особи виражається через доручення та видачу довіреності на вчинення дій, тоді як для самопредставництва необхідні лише внутрішні документи юридичної особи (положення, трудовий договір тощо). Головна відмінність полягає у тому, хто і на підставі якого документа здійснює представництво: у випадку самопредставництва це залучення особи, яка має безпосереднє відношення до підприємства, а її повноваження вже передбачені у внутрішніх документах. Що ж до представництва, то це залучення будь-якої третьої особи, що супроводжується формуванням нового документа довіреності.

Так, самопредставництво надає юридичній особі можливість представляти свої інтереси внутрішнім працівникам без залучення сторонніх адвокатів та радників. Більше того, для самопредставництва достатньо лише 2-ох документів: документ, що передбачає повноваження особи, яка займає певну посаду, представляти інтереси юридичної особи без довіреності, та документ на підтвердження того, що уповноважена особа займає відповідну посаду.

Отже, юридичну особу може представляти в цивільному процесі представник адвокат, або юридична особа може реалізувати своє право на звернення до суду шляхом самопредставництва.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Довіреність, видана на особу, не може бути підтвердженням повноважень особи здійснювати самопредставництво.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі №917/751/19 від 09.06.2020 р. дійшов висновку, що надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи.

Враховуючи, що до заяви не долучено належних документів на підтвердження права ОСОБА_2 звертатись до суду із позовом для забезпечення самопредставництва чи представництва юридичної особи, суддя вважає, що заяву подано та підписано особою, яка не має права його підписувати.

За змістом п.1, п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана із порушенням вимог ст.163 цього Кодексу; якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України: відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.ст.27, 28, 163 ЦПК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись п.п.1, 2 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (код ЄДРПОУ 42129720) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дар`я ДРАЧ