Головуючий у І інстанції Кулик С.В.
Провадження №22-ц/824/7514/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року про забезпечення позову у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва звернулось ОСББ «Бажана 30» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, та іншим особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснювати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо відчуження чи реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення № 243, 244 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 255,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Також просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Обгрунтовуючи заяву, позивач посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача, оскільки ігнорування судом достатніх підстав для забезпечення позову дозволить відповідачу здійснити продаж спірного майна.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року заяву ОСББ «Бажана 30» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення № 243, 244, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 255,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, та іншим особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснювати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо відчуження чи реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення № 243, 244 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 255,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСББ «Бажана 30» про забезпечення позову відмовити.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилався на те, що позивачем заявлено позовну вимогу про визнання недійсним договору, за яким позивач не є стороною, і у випадку позитивного для позивача вирішення справи рішення суду про задоволення позову не передбачатиме передачу позивачу майна чи визнання за ним права власності на майно, яке є предметом спірного договору та щодо якого позивач просив застосувати заходи забезпечення позову, застосовані в подальшому судом.

Крім того, заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях та не містить жодних вагомих доводів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання договору недійсним. При цьому, позивач безпідставно стверджує, що майно, яке є предметом спірного договору, було недобросовісно відчужене, оскільки оспорюваний договір укладено 10 січня 2022 року, а наказ Міністерства юстиції України, на який посилається позивач, видано лише 07 вересня 2022 року, тому майно добросовісно набуте відповідачем у власність і наміру його відчужувати він не має.

Також апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала не містить мотивувальної частини і має місце формальний підхід суду до розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову. В оскаржуваній ухвалі судом не зазначено жодних підстав обрання заходів забезпечення позову та не викладено жодних мотивів, з яких суд дійшов висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову. Судом не з`ясовано обсягу позовних вимог та відповідності цим вимогам заходів забезпечення позову, про вжиття яких просив позивач. Судом також не зазначено, в чому полягає загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника позивача ОСББ «Бажана 30» - адвоката Черняка С.В., останній просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а ухвалусуду про забезпечення позову - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сухацький А.П., апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Отже, при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував характер спірних правовідносин і задовольнив заяву з метою належного захисту прав заявника, однак такі висновки суду не є достатніми для вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях, а факт того, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, постановленого за наслідками розгляду його позову, має бути доведеним належними, допустимими та достовірними доказами.

Суд при постановленні ухвали про вжиття заходів забезпечення позову повинен навести обґрунтовані мотиви, чому невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також зазначити, на підставі чого суд приходить до висновку про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими у позові вимогами. Формальне зазначення висновків про це без належного обґрунтування не може свідчити про виконання судом вищенаведених вимог закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували висновки суду про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або істотно ускладнить виконання рішення суду в подальшому, тобто висновки суду про доведеність даних обставин ґрунтуються на припущеннях, що не відповідає положенням ст. 81 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що саме по собі посилання на норми ЦПК України щодо необхідності забезпечення позову з підстав утруднення або унеможливлення виконання рішення суду не є достатнім для задоволення заяви, оскільки застосування заходів забезпечення позову має відбуватися з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог, а також за умови доведеності того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, судом першої інстанції при задоволенні заяви ОСББ «Бажана 30» не враховано положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України, згідно якої заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову, з яким звернувся до суду ОСББ «Бажана 30», є визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та скасування рішення про державну реєстрацію.

Так, закон встановлює, що невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди відповідачу і заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в кожному конкретному випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При цьому слід зазначити, що оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування, як саме незастосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які дії з цим майном може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та скасування рішення про державну реєстрацію, які по своїй суті є немайновими і не стосуються безпосередньо нерухомого майна у вигляді нежилих приміщень №243, 244 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 255,2 кв.м.

Враховуючи те, що висновки суду, викладені в ухвалі про забезпечення позову, ґрунтуються на припущеннях, дане судове рішення не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду про забезпечення позову з постановленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСББ «Бажана 30» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року про забезпечення позову - скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: