Справа № 523/8754/23
Провадження №2/523/3566/23
У Х В А Л А

"25" травня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.06.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис № 11. Від шлюбу у подружжя є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач зазначає, що протягом останніх років подружнє життя стало погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подружжя має різні погляди на життя, що призводить до сварок та душевних страждань.

На підставі викладеного позивач просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 08.06.2002 року; визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та залишити проживати з матір`ю.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 року з 01 січня встановлений у розмірі; 2 684 гривні.

Як зазначено у ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб., що становить: 1 073, 60 гривень.

Слід зазначити, що позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а саме: розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. При цьому, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073, 00 гривень, тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Згідно з нормами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 р. (з врахуванням змін) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а відтак, позивач мала надати суду платіжне доручення про сплату судового збору, відповідно до розміру та ставок судового збору встановлених на 2023 рік, тобто у розмірі: 2 147, 20 гривень, що відповідно складається з 1 073, 60грн. +1 073, 60=2 147, 20 гривень.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати судового збору заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Крім іншого, слід зазначити, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини розглядаються з судом з суворим дотриманням норм законодавства.

Відповідно до ч.4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до пунктів 73, 74 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», розгляд вищезазначеного питання та надання відповідного висновку до суду щодо розв`язання спору розглядається службою у справах дітей та сім`ї за місцем проживання дитини.

Таким чином, позивачу слід визначити належний склад учасників провадження щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

З урахуванням викладеного, на підставі заявлених вимог, на виконання вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України, та на виконання вимог ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» позивачу ОСОБА_1 , необхідно надати суду: - платіжне доручення про доплату судового збору у розмірі: 1 073, 00 гривень, що відповідатиме розміру та ставці судового збору за подання до суду позовної заяви, в якій об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, за платіжними реквізитами, які зазначені на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua) або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору та або зменшення розміру судового збору.

Крім іншого, позивачу слід визначити обставини позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, привести позовну заяву в цій частині відповідно до вимог ЦПК України, та вимог Сімейного Кодексу України, а також визначити належне коло учасників провадження з приводу даних позовних вимог.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду, а саме:

- надати платіжне доручення про доплату сплату судового збору у розмірі: 1 073, 00 гривень.

Та, на виконання вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, надати наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, щодо визначення місця проживання дитини, а також визначити належне коло учасників провадження щодо заявлених позовних вимог.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про залишення заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: