СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2/759/4349/23

ун. № 537/2681/22

04 серпня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Державної виконавчої служби Святошинського району міста Києва Василевського Андрія Миколайовича, Державної казначейської служби України в особі Управління Державного казначейства в Святошинському районі міста Києва про стягнення збитків, завданих незаконними діями (бездіяльністю) та стягнення моральної шкоди при невиконанні рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала вищезгадана справа.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Державної виконавчої служби Святошинського району міста Києва Василевського Андрія Миколайовича, Державної казначейської служби України в особі Управління Державного казначейства в Святошинському районі міста Києва про стягнення збитків, завданих незаконними діями (бездіяльністю) та стягнення моральної шкоди при невиконанні рішення суду - залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 19.07.2023 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово подавались заяви про відвід головуючому судді Ключнику А.С.

Приписами частини першої ст. 33 ЦПК України визначено, що визначення судді, для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити, самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, вважаю необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 33, 36, 40, 41, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до начальника Державної виконавчої служби Святошинського району міста Києва Василевського Андрія Миколайовича, Державної казначейської служби України в особі Управління Державного казначейства в Святошинському районі міста Києва про стягнення збитків, завданих незаконними діями (бездіяльністю) та стягнення моральної шкоди при невиконанні рішення суду.

Передати матеріали цивільної справи на виконання вимог пункту 15.4) ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ключник А.С.