Справа №461/2387/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

секретар судових засідань Євтушенка В.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000, 00 грн., щомісячно, починаючи з 31.03.2023 року, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2023 року розірвано. Від даного шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що самостійно опікується дитиною, приділяє їй увагу, дбає про її розвиток, навчання, самостійно займається її вихованням та здійснює повне матеріальне забезпечення. Позивач зазначає, що з жовтня 2022 року відповідач не приділяє часу вихованню дитини та не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. Позивач вказує, що 25.01.2023 року між ними укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до якого малолітня донька залишається проживати з батьком ОСОБА_1 . Позивач вказує, що всі витрати щодо утримання та лікування дитини, позивач несе сам., з цих підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

12.05.2023 року відповідач ОСОБА_2 скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнала позов повністю. Просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Позивач у судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила здійснювати розгляду справи за її відсутності, просила такі задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

З урахуванням ч.2ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Галицький відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ЗМУЮ 21.01.2023 року, актовий запис 96.

25.01.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір щодо здійснення батьків сих прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г., реєстровий номер 9.

Згідно п.1.2. договору, батьки дійшли згоди, що місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 визначається за місцем проживання батька.

Рішенням Галицького районного суду від 16.03.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини шлюб задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який було укладено 05.10.2002 року та зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №363.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ч. 2, ч. 3ст. 150 СК України, батьки зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи, що малолітні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні і даний факт відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що діти потребують стабільної, щомісячної матеріальної допомоги з боку матері, яка має обов`язок по її утриманню.

В позовній заяві, позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 10 000,00 грн. що підлягає індексації, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, відповідно до ст. 183 ч.ч.1, 5 Сімейного кодексу України передбачає, що той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із положень даної статті, яка є законом прямої дії, законодавець на одну дитину регламентував аліменти у розмірі однієї чверті, а на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України, врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є здоровою, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка є молодою працездатнною жінкою. Відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача, а також про наявність на її утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, суду не надано. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач має обов`язок надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини та не позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини.

Як передбачено ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Нормами ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши в сукупності досліджені матеріали справи у їх взаємозв`язку, виходячи з положень ст.ст.180,182,184СК України, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 10 000, 00 грн. на утримання дитини, починаючи стягнення з 31.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

У порядку статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд вважає необхідним, з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Керуючись Конвенцією ООН про права дитини, статтями 141, 150, 155, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000, 00 грн., з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.430 ч. 1 п.1 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2023 року.

Сторони у справі:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Х.М. Мисько