З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Номер провадження 2/229/902/2023
Справа № 219/976/22
24 квітня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:
судді Лапченко О.М.,
за участі секретаря Терещенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість в розмірі 2 942,94 доларів США, що за курсом НБУ від 12.11.2021 року складає 76 810,66 грн., за кредитним договором № GOA0AN70185925 від 25.10.2007 року та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.10.2007 року AT КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір GOA0AN70185925, згідно з яким AT КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 18 697,20 Доларів США на термін до 24.10.2014 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з кредитним договором. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі в місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 18 697,20 Доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2012 року з відповідачів було стягнуто заборгованість в розмірі 30 230,87 Доларів США., що еквівалентно 241 544,69 грн. Однак, ухвалення рішення Артемівським міськрайонним судом Донецької області від 19.12.2012 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час зазначене рішення суду боржником не виконано. Прострочена сума заборгованості становить 13 183,81 Доларів США. Оскільки, з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2012 року, тобто за період з 25.10.2007 року по 19.07.2012 року, то за період після подання позовної заяви від 31.08.2012 року, з 01.09.2012 року по 12.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 2 942,94 Доларів США, яка складається з наступного: 2 942,94 Доларів США - 3 % річних від простроченої суми. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором GOA0AN70185925 між AT КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача ОСОБА_1 , який несе солідарну відповідальність з боржником. Оскільки заборгованість за кредитним договором GOA0AN70185925 від 25.10.2007 року у розмірі 2 942,94 Доларів США не сплачена, позивач просить стягнути зазначені кошти солідарно з відповідачів.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2022 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відмовлено в зв`язку зі смертю останнього. Відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України позивачу.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 25.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № GOA0AN70185925. Згідно з умовами договору AT КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 18 697,20 Доларів США на термін до 24.10.2014 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.17-19).
Окрім цього, для забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за договором № GOA0AN70185925 від 25.10.2007 року між AT КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 25.10.2007 року було укладено договір поруки, п. 4 якого передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (а.с.20).
Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2012 року у справі № 0503/8415/2012; 2/0503/3429/2012 з відповідачів на користь банку було стягнуто заборгованість в розмірі 30 230,87 Доларів США, що еквівалентно 241 544,69 грн., нараховану станом на 19.07.2012 року (а.с.5-6).
Прострочена сума заборгованості, згідно з розрахунків позивача, становить 13 183,81 Доларів США (а.с.7).
Оскільки, з відповідачів було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в заочному рішенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2012 року, тобто за період з 25.10.2007 року по 19.07.2012 року, то за період після подання позовної заяви від 31.08.2012 року, з 01.09.2012 року по 12.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 2 942,94 Доларів США, яка складається з наступного: 2 942,94 Доларів США - 3 % річних від простроченої суми (а.с.7-8).
Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором № GOA0AN70185925 (а.с.14, 15).
Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання.
Як встановлено судом згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер.
Таким чином, порука за цим договором припинена в силу ч. 1 ст. 608 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Враховуючи сутність поруки як особистого зобов`язання, такі правовідносини не допускають правонаступництва.
Вищевказане рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області 19.12.2012 року набрало законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України має преюдеційне значення під час розгляду даної справи.
Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Судом встановлено, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк АТ КБ «ПриватБанк» використав право вимагати повернення усієї суми кредиту, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та комісії і пені за користування кредитом, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Зі змісту постанови Верховного Суду від 8 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказані висновки суду також узгоджуються з правовим висновком Верховного суду, викладеними у постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 також викладена правова позиція, у відповідності до якої, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Ухвалення заочного рішення Артемівським міськрайонним судом Донецької області від 19.12.2012 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку наявним у справі доказам, суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник станом на 31.08.2012 року в повному обсязі не виконав та допустив прострочення виконання зобов`язання є підставою для нарахування трьох процентів річних від простроченої суми, що є гарантією належного виконання зобов`язання.
Доказів, які б спростовували факт невиконання рішення суду щодо стягнення заборгованості та погашення такої заборгованості перед кредитором відповідач не надав.
Враховуючи, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося зі зверненням до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та з цього часу інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а також аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 481 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 264-265, 280 ЦПК України, суд,
позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя - О.М.Лапченко