Справа № 127/178/22
01 червня 2023 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді: Ганкіної І.А.,
при секретарі: Шикун Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення черговості спадкування, визнання права власності на спадкове майно, -
Враховуючи, що вони з чоловіком прожили разом понад 28 років, вважає, що вони були справжньою сім`єю навіть за відсутності державної реєстрації шлюбу, оскільки між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю та були пов`язані спільним побутом, правами та обов`язками. Зустрічі з друзями, значимі події, відпочинок - усе це позивачка та ОСОБА_3 проводили разом.
Позивачка ОСОБА_1 , в судових засіданнях позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. В подальшому подала суду заяву за якою справу просить розглянути у її відсутність. Суду показала, що проживала з спадкодавцем, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Жили разом постійно, вели спільне господарство, святкували родинні свята, свята друзів, як подружжя. Вона ж доглядала спадкодавця до його смерті, здійснювала догляд і в лікарні, і вдома. Прожили разом 28 років. Просить позов задовільнити. В подальшому сторона позивача подала заяву про завершення слухання справи у її відсутність.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подавався.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку сторони позивача, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , познайомилася з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в 1992 році та з липня 1993 року по день його смерті проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу однією сім`єю.
З 1993 року по 2004 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали в належній в належній позивачці на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , даний факт підтверджується довідкою квартального комітету «Центральний» №423 від 23.11.2021 року та Актом від 23.11.2021 року із свідченнями сусідів (а.с.12,13).
З 2004 року після продажу квартири ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , позивачка та ОСОБА_3 переїхали в отриману ним в порядку приватизації квартиру АДРЕСА_3 та мешкали там з ним до моменту смерті, за спільні кошти з чоловіком робили ремонт, здійснювали оплату за комунальні послуги (а.с.11, 36).
Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 підтверджується Актом про фактичне проживання осіб №1/12 від 01.12.2021 року (а.с.14).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 12.10.2021 року (а.с.22).
ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 на кладовищі, провела поминальні обіди, доказами цього є Договір з ритуальною службою «Ритуал Сервіс» (рахунок замовлення №320 від 11.10.2021 року) та квитанціями про оплату ритуальних послуг (а.с.23-24).
У свою чергу, згідно ст.41 Конституції України право власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Нормами ст.70 СК України та ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або законом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ,… можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, як згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Відповідно до договору № 11/11/2013 купівлі-продажу транспортного засобу від 11.11.2013 року, спадкодавцем був придбаний автомобіль марки Nissan Qashqai, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_3 (а.с.54-56, 57-59).
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Враховуючи вищвказане. Суд вважає доведеним факт спільного проживання, як чоловіка та жінки померлого спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Окрім письмових доказів, факт спільного проживання сторін, як чоловіка та жінки підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Таким чином, щодо позовної вимоги про зміну черговості одержання справа на спадкування, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.
Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суду показали, що позивачка та ОСОБА_3 з 90-х років жили разом, як подружжя. Разом за час спільного проживання побудували будинок в с. Агрономічне. ОСОБА_3 представляв свідкам ОСОБА_1 як дружину. Разом вони святкували свята, вели спільне господарство.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що був лікуючим лікарем ОСОБА_3 , знав його тривалий час, оскільки обоє були лікарями. ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_3 , якому потребувалося оперативне втручання. ОСОБА_1 здійснювала за ним нагляд, як дружина. Інші особи до ОСОБА_3 не приходили. Нагляд та потреби ОСОБА_3 в лікуванні здійснювала лише позивачка.
Таким чином, судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю, як подружжя. Аналізуючи викладені норми права, суд вважає, що наявні правові підстави для застосування ст.1259 ЦК України та визнання за ОСОБА_1 права на спадкування з першою чергою спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1220, 1216, 1218-1223, 1268-1272 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 263, 265, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.06.2023 року.

Суддя І.А. Ганкіна