КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року

справа № 760/3146/19

провадження № 22-ц/824/3348/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (найменування якого змінено на АТ «Сенс-Банк»)

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний нотаріус Шмідт Катерина Валеріївна, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (найменування якого змінено на АТ «Сенс-Банк») - Усікової Лесі Олександрівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний нотаріус Шмідт Катерина Валеріївна, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за № 10659.

В обґрунтування позову, з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.05.2019 та додаткових пояснень від 24.01.2020, вказала, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.03.2001 державним нотаріусом П`ятої Київської нотаріальної контори Чуйко А.О., зареєстрованого в реєстрі за номером 1-438 та реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, вчиненого КП Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 25.05.2004 року за реєстровим номером 1893 вона була власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене майно на підставі іпотечного договору № 38-02/728, посвідченого 13.06.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., реєстраційний номер 1780, додаткової угоди №1, посвідченої 18.09.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. було передано в іпотеку в забезпечення зобов`язань по Договору кредиту №38-05/3/75 від 13.06.2006, кредитором за яким є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Заборгованість за даним договором становила (відповідно до інформації, наданої банком нотаріусу) 22088,85 доларів США.

11.09.2018 приватним виконавцем Шмідт К.В. було відкрито виконавче провадження № 57188069.

Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 04.12.2018 позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 10.07.2018 було вчинено виконавчий напис за № 10659, відповідно до якого звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_2 .

У позові посилається на те, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню оскільки, нотаріусом не встановлено факту безспірності заборгованості, враховуючи, що відповідачем вказується сума боргу у доларах США, але під час оформлення кредитного договору вона отримала кредит у гривні, тому розрахунок мав проводитись за іншими відсотковими ставками (для кредитів виданих в гривні), які діяли в момент підписання договору.

Також, в порушення вимог Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 та Постанови КМ України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», вимога про усунення порушення виконання зобов`язання не була направлена відповідачем на адресу її фактичного проживання, вказаної в Договорі кредиту від 13.06.2006 № 38-05/3/75, а саме: АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідно до п. 4.5 кредитного договору у разі невиконання Позичальником обов`язків, визначених 3.3.7, 3.3.8, Кредитного договору протягом більш ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Враховуючи, що останній платіж був здійснений нею 18.11.2013 року, тому на її думку нотаріус порушив умову вчинення виконавчого напису, а саме вчинив його після закінчення трирічного строку з дня виникнення права вимоги стягувача.

Окрім того, заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2016 у справі № 758/13958/15-ц стягнуто з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 13 186,62 доларів США, тобто ПАТ «Укрсоцбанк» незаконно повторно за одним і тим же кредитним зобов`язанням позичальника подвійно стягнув кошти - за рішенням суду та за виконавчим написом, який оскаржується.

Вважає, що ПАТ «Укрсоцбанк» скориставшись своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за Договором кредиту змінив строк виконання основного зобов`язання, у зв`язку з чим, право вимоги у ПАТ «Укрсоцбанку» настало 18.01.2014, відповідно до умов п. 4.5. договору, та в крайньому разі з моменту направлення їй вимоги про дострокове погашення кредиту - 01.09.2014. В будь-якому випадку вважає, що строки звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минули.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 22.08.2019 року (справа № 591/6608/16-ц).

Також зазначає, що відповідно до висновків викладених в п. 91-93 постанови Великої палати Верховного суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Виходячи з наведеного, право ПАТ «Укрсоцбанк» нараховувати відсотки за кредитом припинилось пред`явленням ПАТ «Укрсоцбанк» вимоги. Вищенаведене вказує на спірність заборгованості позичальника, на яку вчинено виконавчий напис, та відповідно, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки в загальну заборгованість, на яку вчинений виконавчий напис включені відсотки, право нарахування яких в ПАТ «Укрсоцбанк» припинилось пред`явленням вимоги до позичальника.

Крім того посилається на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині доповнення розділу п. 1-1 такого змісту: « 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Тобто п. 1-1, який безпосередньо передбачав стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими іпотечними договорами визнано незаконним та скасовано. Відповідно приватний нотаріус не мав права керуватись скасованими (нечинними) пунктами вказаного підзаконногоакту.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 10 липня 2018 року зареєстрованого в реєстрі за № 10659, яким запропоновано звернути стягнення предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 , яке було передано в іпотеку на підставі Іпотечного договору № 38-02/728, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780, Додаткової угоди № 1, посвідченої 18.09.2006 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з акціонерного товариства «Альфа-Банк», на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40грн.

В поданій апеляційній скарзі представник АТ «Альфа-Банк» (найменування якого змінено на АТ «Сенс-Банк») просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що внаслідок невиконання взятих зобов`язань у позичальника утворилась заборгованість, у зв`язку із чим ПАТ «Укрсоцбанк» було висунуто вимогу про її погашення. Зазначає, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ. Однак, чіткого переліку, які підтверджують безспірність заборгованості, законодавством не встановлено. Вказує, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості не є безспірними, та заява про вчинення виконавчого напису була оформлена у відповідності до вимог закону. Крім того, вказує, що вчинення виконавчого напису є позасудовим способом захисту порушеного права, а тому позовна давність на дані вимоги не поширюється, а застосуванню підлягає трирічний строк давності, встановлений Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України. Також апелянт посилається на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, та приватний нотаріус має бути залучений у справі в якості третьої особи. Нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із порушення нотаріусом, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.06.2006 між ОСОБА_1 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (найменування було змінено на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», найменування якого змінено на АТ «Сенс-Банк») було укладено договір кредиту № 38-05/3/75.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.1.2. Договору кредиту Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в сумі 40 000 доларів США 00 центів, зі ставкою 12,35 % процентів річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 12.06.2013.

18.09.2006 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (найменування було змінено на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», найменування якого змінено на АТ «Сенс-Банк») та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до Договору кредиту, відповідно до умов якої було встановлено кінцевий термін повернення кредиту до 12.06.2021 та визначено новий графік погашення кредиту.

На підставі Іпотечного договору № 38-02/728, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780, Додаткової угоди № 1, посвідченої 18.09.2006 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. укладених між ОСОБА_1 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (найменування було змінено на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк») в забезпечення виконання зобов`язань по Договору кредиту було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

08.07.2016 заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/13958/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», найменування якого змінено на АТ «Сенс-Банк») стягнуто заборгованість за Договором кредиту №38-05/3775 станом на 20.04.2015 в загальній сумі 13 186,62 доларів США, при цьому в мотивувальній частині рішення судом було встановлено, що 01.09.2014 банк надсилав ОСОБА_1 вимогу про необхідність погашення заборгованості.

07.06.2018 на адреси позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом Відповідачем було направлено вимогу про сплату заборгованості за Договором кредиту з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки.

10.07.2018 Відповідачем на ім`я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. (зареєстрована за № 682/02-20) було подано заява про вчинення виконавчого напису на Іпотечному договорі № 38-02/728, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780.

10.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 10659), яким на підставі ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172, запропоновано звернути стягнення предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 , яке було передано в іпотеку на підставі Іпотечного договору № 38-02/728, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780, Додаткової угоди № 1, посвідченої 18.09.2006 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М.

З вказаного виконавчого напису також вбачається, що строк платежу за Договором кредиту настав, боржником допущено прострочення платежів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, нотаріус пропонує задовольнити вимоги Стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору за період з 01.09.2015 по 24.05.2018 у сумі 22088,85 доларів США, а саме: строкова заборгованість - 8044,00 доларів США, прострочена заборгованість - 4850,35 доларів США, строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 228,00 доларів США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 8966,50 доларів США.

17.10.2019 на підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною відкрито виконавче провадження № 57188069 про звернення стягнення предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 , яке було передано в іпотеку на підставі Іпотечного договору № 38-02/728, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780, Додаткової угоди № 1, посвідченої 18.09.2006 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в справі № 910/13233/17 від 29 січня 2019 року, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Отже, у спорі щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення такого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Встановлено, що 08.07.2016 заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/13958/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк») стягнуто заборгованість за Договором кредиту №38-05/3775 станом на 20.04.2015 в загальній сумі 13 186,62 доларів США.

Отже відповідач - ПАТ «Укрсоцбанк» скористався своїм правом на дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредиту №38-05/3775 в загальній сумі 13 186,62 доларів США, при цьому в мотивувальній частині рішення судом було встановлено, що 01.09.2014 банк надсилав ОСОБА_1 вимогу про необхідність погашення заборгованості.

Тобто кредитор реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом до звернення до позичальника з вимогою у вересні 2014 року про погашення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за час фактичного користування кредитом.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється в разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені.

Звернувшись з позовом про стягнення з позичальника всієї заборгованості за кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання, а тому нарахування процентів після відповідної дати (вересень 2014 року) є безпідставним.

Однак як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки пропонується задовольнити вимоги Стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору, за період з 01 вересня 2015 року по 24 травня 2018року, в тому числі строкову заборгованість по нарахованих відсотках у сумі 228,00 доларів США та прострочену заборгованість по нарахованих відсотках у сумі 8966,50 доларів США.

Крім того, в Довідці-розрахунку заборгованості від 24.05.2018 № 04.22-07/6164, яка була надано Банком для підтвердження безспірності заборгованості боржника та наявності прострочення виконання зобов`язання, відсутній період, за який у позивача виникла така заборгованість.

У письмових вимогах іпотекодержателя про усунення порушень, які були направлені позивачу відповідно до 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, також відсутній період, за який виникла заборгованість за Договором кредиту, лише вказана загальна сума заборгованості станом на 24.05.2018.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і в самому розмірі такої заборгованості.

Враховуючи, що сума за виконавчим написом є спірною, а тому його вчинення суперечить ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зроблено висновок, що «Велика Палата Верховного Суду погоджується, що зміст частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року … Велика Палата Верховного Суду підтверджує висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами частини другої статті 88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис.

Судом вірно взято до уваги, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що виключає можливість її стягнення за виконавчим написом.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Усікової Лесі Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді