Справа № 485/613/23
Провадження № 2-о/485/26/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років на тимчасово окупованій території в м.Херсон Суворовського району Херсонської області громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який доводиться їй батьком.

В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що її батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в м.Херсон Суворовського району Херсонської області через хворобу кишківника. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №132, виданим 18 травня 2023 року КНП "Херсонська обласна клінічна лікарня" ХОР, яке видане "замість остаточного" №86 та показаннями свідків. Отримати свідоцтво про смерть в органі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо з причини відсутності "остаточного" лікарського свідоцтва. Встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реєстрації смерті батька.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Суду пояснила, що позбалена можливості зареєструвати смерть батька у позасудовому порядку через відсутність остаточного лікарського свідоцтва про його смерть, яке було видано особам, що на її прохання забирали батька з лікарні м.Херсон до місця поховання, але не збереглося. Натомість у лікарні їй було видане лікарське свідоцтво про смерть батька з поміткою "замість остаточного", на підставі якого орган ДРАЦС відмовив їй у державній реєстрації смерті.

Представник заінтересованої особи Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, проти задоволення заяви заперечень не мають (Вх. №1823/23 Вх від 14.07.2023 р.).

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права,обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану

в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Порядок видачі лікарського свідоцтва про смерть форми №106/о визначений Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затв. Наказом МОЗ України 08.08.2006 № 545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за № 1152/13026 (далі -Інструкція).

У відповідності до п.п. 2.1., 2.6., 2.7. Інструкції перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП. У разі загублення лікарського свідоцтва про смерть видається нове свідоцтво з поміткою "дублікат" на підставі письмової заяви особи, яка отримала оригінал, або іншої особи, яка зобов`язалася поховати померлого. Лікарське свідоцтво про смерть видається обов`язково з поміткою "остаточне", "попереднє", "замість попереднього", "замість остаточного". Якщо було видано лікарське свідоцтво про смерть з поміткою "остаточне" та була виявлена помилка в записі діагнозу, необхідно заповнити нове лікарське свідоцтво у двох примірниках "замість остаточного лікарського свідоцтва про смерть №___ ", перший примірник якого заклади охорони здоров`я або ФОП направляють у відповідні місцеві органи державної статистики протягом 27 днів з моменту заповнення "остаточного" лікарського свідоцтва. Другий примірник залишається в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП. Неправильно заповнені примірники лікарських свідоцтв про смерть закреслюються із записом "анульовано" і залишаються в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України.

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, Херсонська міська територіальна громада, перебувала в тимчасовій окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022.

За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України відповідно до паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 04 січня 2019 року Снігурівським відділом УДМС у Миколаївській області та дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Івано-Кепине Баштанського району Миколаївської області. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 16 травня 2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області та копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №4 від 18 січня 2019 року на підтвердження дошлюбного прізвища заявниці " ОСОБА_3 " та №5 від 12 липня 2023 року на підтвердження шлюбного прізвища заявниці " ОСОБА_4 ".

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_5 суду показала, що знала ОСОБА_2 , він був її сусідом та батьком заявниці. На початку вересня 2022 року, під час окупації м.Снігурівка військами рф, сусідка ОСОБА_6 , попрохала її чоловіка відвести ОСОБА_2 до лікарні м.Снігурівка, оскільки у останнього сильно болів живіт. У Снігурівській лікарні ОСОБА_2 не прийняли та повідомили, що його треба відвезти до лікарні у м.Херсон. Чере декілька днів від Віри їй стало відомо, що ОСОБА_2 помер у лікарні та похований на кладовищі у с.Івано-Кепине Баштанського району Миколаївської області.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що від дружини ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , у 2022 році у теплий період року, під час окупації м.Снігурівка військами рф, їй стало відомо, що ОСОБА_2 помер в лікарні.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №132, замість остаточного №86, від 18 травня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон Суворовського району Херсонської області перебуваючи у стаціонарі КНП "Херсонська обласна клінічна лікарня". Причина смерті поліорганна недостатність, перитоніт, злукова хвороба кішківника з непрохідністю встановлена патологоанатомом ОСОБА_9 .

Крім того, копією довідки про причину смерті до форми №106/о №132 від 18 травня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років від злукової хвороби кішківника з непрохідністю.

Листом №158/23.5-78 від 26 травня 2023 року Снігурівський відділ ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області заявниці роз`яснив, що копія лікарського свідоцтва про смерть №132, замість остаточного №86, від 18 травня 2023 року, не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Аналізуючи вищевказані добуті та досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про тимчасову окупацію Херсонської міської територіальної громади з 01.03.2022 по 11.11.2022, внаслідок чого на вказаній території не здійснювалася діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування в зазначений період, а також, що заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька ОСОБА_2 у позасудовому порядку, оскільки завниці замість дублікату втраченого примірника лікарського свідоцтва про смерть з поміткою "остаточне" лікарнею було видано лікарське свідоцтво про смерть №132, замість остаточного №86, від 18 травня 2023 року, а отримати дублікат заявник не може, оскільки такий видається лише на підставі письмової заяви особи, яка отримала оригінал, або іншої особи, яка зобов`язалася поховати померлого, якою заявниця не є, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон Суворовського району Херсонської області у віці 76 років.

Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Спір про право відсутній.

Керуючись ст.ст.10, 265, 317, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м.Херсон Суворовського району Херсонської області уродженця села Івано-Кепине Баштанського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області, громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 76 років.

Відповідно ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 25.07.2023.