Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6137/22 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І.Ю.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/6137/22 за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Жежеля Сергія Сергійовича до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жежеля Сергія Сергійовича на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Хуторної І.Ю. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року представник позивача адвокат Жежель С.С. звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк, Товариство, Відповідач) на користь ОСОБА_1 депозитний вклад за договором № SAMDN8860 від 21.04.2008 у розмірі 1000,00 доларів США, що еквівалентно станом на 19.10.2022 по курсу 36,56 грн за 1 долар США - 36560 грн та проценти у розмірі 1435 доларів США, що еквівалентно станом на 19.10.2022 по курсу 36,56 грн за 1 долар США - 52463, 60 грн.

Позов мотивований тим, що 21.04.2008 ОСОБА_2 та АТ КБ "ПриватБанк" уклали депозитний договір №SAMDN8860, вклад "Комбі" (далі Договір) за умовами якого ОСОБА_2 передала банку грошові кошти на депозитний вклад у сумі 1000,00 доларів США строком на 12 місяців із нарахуванням відсотків по вказаному банківському вкладу 10,25 % річних. Умовами Договору, серед іншого, передбачено, що у випадку коли по закінченню строку вкладу сума вкладу не була перерахована на картрахунок, з дня, наступного за датою закінчення строку вкладу банк здійснює нарахування процентів на суму вкладу по ставці вкладу "до вимоги" до моменту повернення вкладу Клієнту (п. 11 Договору); сторони мають право достроково розірвати договір у відповідності до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківські дні (п. 20 Договору); цей договір вступає в силу з дня його підписання; дія договору зупиняється з виплатою Клієнту всієї суми банківського вкладу разом з відсотками, які мають бути нараховані у відповідності до умов договору (п.25Договору); у разі наявності у Клієнта простроченої заборгованості по кредитам та/або кредитним лімітам, отриманих Клієнтом в Банку, а також по відсоткам за їх користування, банк має право на свій розсуд після закінчення строку банківського вкладу, внесок та нараховані відсотки перерахувати на поточний/картковий рахунок клієнта або розірвати договір. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати розірвання договору. Внесок та нараховані відсотки перераховуються на поточний/картковий рахунок Клієнта(п. 26 Договору).

У серпні 2022 року позивачка звернулася до Бердичівського відділення Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" із заявою про розірвання Договору та повернення коштів, разом з нарахованими процентами по вкладу. Листом від 26.08.2022 позивачу банком було відмовлено у поверненні коштів та процентів, з тих підстав, що депозитний рахунок типу "Комбі" на 12 місяців, був закритий ще 21.04.2009.

Зазначає, що до серпня 2022 року вона не зверталася до банку із заявою про розірвання вищевказаного депозитного договору та коштів від банку по депозитному вкладу у готівковому та безготівковому вигляді не отримувала. Крім того, банк, який обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Проте, доказів того, що позивач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, на підставі яких банк автоматично перерахував грошові кошти, які знаходились на депозитному рахунку позивача, на погашення заборгованості за кредитним договором немає.

Щодо порядку нарахування процентів зазначено, що із заявою про розірвання договору вона звернулася до банку 18.08.2022. Отже договір вважається розірваним 21.08.2022, що не суперечить умовам договору і саме до цього часу підлягають нарахуванню проценти у розмірі 10, 25 % річних. У зв`язку з чим позивачка вважає, що банком порушені її права як споживача, оскільки їй не були повернуті кошти по депозитному вкладу разом з відсотками, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, представник позивача адвокат Жежель С.С. просить таке рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Зазначав, що суд прийшов до помилкового висновку, що депозитний рахунок «Комбі» № SAMDN8860 від 21.04.2008 був закритий у 2009 році, так як, відповідачем не було належним чином доведено, що саме у 2009 році депозитний договір було закрито. Судом не було взято до уваги усі аргументи, які заявлялися позивачем, та які полягали в тому, що останній у 2009 році не звертався до банку із заявою про розірвання депозитного договору, не надав банку права в односторонньому порядку списувати кошти в рахунок погашення боргу по кредитному договору. Судом не було досліджено ту обставину чи укладався між сторонами кредитний договір та на яких умова, та чи правомірно банком списувалися з боржника кошти в рахунок невідомого боргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні, представник позивачки адвокат Жежель С.С. в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги та дав пояснення, які відповідають їй.

Представник відповідача адвокат Адаменко Т.С. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та просила рішення місцевого суду залишити без змін.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності, зокрема з того, що позивач погодила з банком можливість списання грошових коштів зі своїх рахунків та, допустивши виникнення заборгованості перед банком за використання грошових коштів у межах погодженого ліміту, дії відповідача по списанню грошових коштів з депозитного рахунку слід вважати такими, що вчинені відповідно до умов Договору №SAMDN8860. Оскільки грошові кошти розміщені на депозитному рахунку, разом із нарахованими процентами, були списані на погашення заборгованості по кредитним зобов`язанням, то підстави для стягнення процентів відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2008 між ОСОБА_3 та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено депозитний договір №SAMDN8860 (вклад "Комбі" карта "Універсальна") за умовами якого ОСОБА_2 розмістила у банку грошові кошти у сумі 1000, 00 доларів США строком на 12 місяців - до 21.04.2009 (а.с.5).

Відповідно до п. 2 Договору банк відкрив ОСОБА_4 , картковий рахунок № НОМЕР_1 видав платіжну картку "Deposit card" № НОМЕР_2 та перераховує кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_3 .

Згідно п. 3 Договору банк нараховує відсотки по депозиту в розмірі 8, 75 % річних.

Банк встановив кредитний ліміт на платіжній карті в розмірі 65% від суми вкладу депозиту на строк вкладу. Клієнт здійснює плату за користування кредитним лімітом, що дорівнює відсотковій ставці по вкладу плюс 4% річних (п.4 Договору).

Відповідно до п. 6 Договору по закінченню строку вкладу починаючи з 15-00 першого робочого дня Банку дня за днем вказаним у п. 1 Договору, сума вкладу перераховується на картковий рахунок. При цьому за наявності непогашеної заборгованості по кредиту клієнт доручає банку погасити за рахунок суми вкладу.

Згідно п. 15 Договору клієнт надає право банку списати кошти з свого карткового рахунку по всім зобов`язанням, які випливають з умов даного Договору.

Відповідно до п. 35 Договору, банк видав позивачці кредитну карту Універсальна № НОМЕР_4 з кредитним лімітом 5 050, 00 грн, зі сплатою відсотків 3% на місяць на залишок заборгованості.

Відповідно до заяви про розірвання депозитного договору та повернення коштів від 18.08.2022, адресованої на ім`я керівника Бердичівського відділення АТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_2 просила розірвати депозитний договір № 16383 від жовтня 2008 року укладений між нею та АТ КБ "ПриватБанк" та виплатити суму депозиту з усіма нарахованими процентами до дати розірвання депозитного рахунку (а.с.6).

Згідно повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-220818/13772 від 26.08.2022 адресованого на ім`я ОСОБА_2 , останній банком було відмовлено у задоволенні заяви про закриття депозитного рахунку "Комбі", відкритого 21.04.2008 та виплати суми вкладу у розмірі 1000, 00 доларів США з відсотками, оскільки вищевказаний депозитний рахунок "Комбі" від 21.04.2008 був закритий 21.04.2009. Крім того, так як на картці був кредитний ліміт, який використовувався на момент закінчення вкладу по картці виникла заборгованість. Тому після закриття депозитного рахунку відбулось першочергове погашення зазначеної заборгованості по карті у розмірі 636, 45 доларів США. Окрім того, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 відкрита карта "Універсальна" НОМЕР_5 по якій рахується прострочена заборгованість, банком за умовам договору було використано залишок на картці, а саме 356, 71 доларів США (а.с.7).

Зі ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1-2ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За приписами ч.1, 5-6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до постанови Верховного Суд України від 25 грудня 2013 року № 6-140цс13 зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку без ненадання вкладнику можливості використання цих коштів - зобов`язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ст. 1071 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, позивач не надав банку права в односторонньому порядку списувати кошти в рахунок погашення боргу по кредитному договору колегією суддів відхиляються, оскільки в укладеному та підписаному сторонами договорі від 21.04.2008 за № SAMDN8860 (вклад «Комбі»), відповідно до п. 15 клієнт надає право банку списати кошти із свого карткового рахунку по всім зобов`язанням, які випливають з умов даного Договору.

Відповідно до виписки по рахунку клієнта ОСОБА_4 № НОМЕР_6 за основною картою НОМЕР_7 за період з 21.04.2008 по 27.12.2009, кредитний ліміт на карті встановлено 21.04.2008 в розмірі 650 доларів США. 21.04.2008 рахунок поповнено на 1000 доларів США. Баланс на початок періоду по вказаному рахунку складав 993,28 доларів США. 24.04.2008 у касі Бердичівського відділення № 5 ОСОБА_2 видано 620 доларів США. Та залишок після операції склав 613,28 доларів США. 21.04.2009 залишок після операції склав 636,45 доларів США. Крім того 21.04.2009 відображено операцію повернення депозиту 1000 доларів США, після якої залишок після операції склав 365,71 доларів США. 22.06.2009 переведено грошові кошти з карти в розмірі 356, 71 доларів США. на баланс на кінець періоду складає 0, 00 доларів США (а.с.28).

Виписка по рахунку клієнта ОСОБА_2 № НОМЕР_6 за основною картою НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ) і додатковим рахункам договору №SAMDN4769 від 21.04.2008 за період з 21.04.2008 по 30.10.2019 свідчить про наявність боргу по вказаному рахунку, який складає 17 085, 11 грн. 23.06.2009 відображено операцію надходження готівки за платіжною картою у розмірі 2714,56 гривень (а.с.29-42).

Крім того, відповідно до довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_6 , остання зняла залишок грошових коштів із депозитного рахунку 22.06.2009 року. З 2009 року до 2022 року позивачем ніяких вимог до банку не було пред`явлено, що свідчить про ініціювання позивачем у червні 2009 року дострокового повернення депозиту за договором №SAMDN8860.

Відтак, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жежеля Сергія Сергійовича залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 07 червня 2023 року.