441/94/23 2/441/232/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

за участі секретаря Цап І.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як на майно колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як на майно колгоспного двору, що в АДРЕСА_1 , як на майно «колгоспного двору» мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який був головою колгоспного двору. Позивач як останній член колгоспного двору вважається фактичним власником спірного житлового будинку.

Крім того, зазначає, що спір щодо нього відсутній, позивач є останнім членом колгоспного двору, в інший спосіб реалізувати своє право на майно він не може, з огляду на що, просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Струс Н.Я. подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її та позивача відсутності.

Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова подав до суду відзив, в якому позов визнав, просив справу розглядати без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, оглянувши спадкову справу, заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як вбачається із копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , померли батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 за життя склав заповіт від 14.05.2018 яким все своє майно з чого воно б не складалось і де б воно не знаходилось, яке йому буде належати на день смерті заповів своїй дочці ОСОБА_2 . Житловий будинок належав батькові на підставі Свідоцтва про право особистої власності, видане виконавчим комітетом Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області 30.08.1994, на підставі рішення Керницької сільської ради №17 від 21.07.1994, проте будинок був майном колгоспного двору, а тому загальні положення про спадкування на такі правовідносини не поширюються.

Згідно листа, виданого приватним нотаріусом Павлишин Х.М. № 487/02-31 від 04.01.2023 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що житловий будинок в АДРЕСА_1 відноситься до майна колгоспного двору, а від так спадкується тільки в разі смерті останнього члена колгоспного двору (а.с.12).

Членство позивача ОСОБА_1 в колгоспному дворі підтверджується копіями по господарської книги 1991-1995 роки та будинкової книги (а.с.15-16). Позивач, як останній член колгоспного двору, вважається фактичним власником спірного житлового будинку.

Із позовної заяви, свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Виконавчим комітетом Керницької сільської Ради народних депутатів від 30.08.1994 (а.с.9), копій технічного паспорту, будинкової книги, витягів з погосподарських книг з 1991 р. по 1995 р. (а.с.11), довідки виданої Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації №1649 від 02.12.2022 (а.с.10), вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 1955 року побудови, належав до суспільної групи «колгоспний двір», станом на 1991 рік, головою якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім членом колгоспного двору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії технічного паспорта від 03.01.2023 загальна площа житлового будинку 54,3м.кв.інвентаризаційна вартість становить 1574,31 грн (а.с.13-14).

Відповідно до ч. 1ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦКУкраїни в редакції 1963року.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, голова якого помер, позивач є останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на частку у майні колгоспного двору а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як майно «колгоспного двору».

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, позивач не ставить вимогу про стягнення на його користь судовий збір, отже суд залишає такий за ним.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 90, 141, 211, 258-259, 265, 354, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок загальною площею 54,3 м.кв. з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_2 , як на майно колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.06.2023.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: Городоцька міська рада Львівського району Львівської області, майдан Гайдамаків, 6, м.Городок, 81500.

Суддя Яворська Н.І.