Справа № 562/1015/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Саган Л.В., розглянувши у м.Здолбунові заявуОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Банацька Ганна Степанівна, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що арешт, накладений на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області № 2573 від 07 серпня 2001 року, реєстраційний номер обтяження 76000627 зареєстрований 21 липня 2008 року Рівненською районною державною нотаріальною конторою, на помешкання АДРЕСА_1 та інше майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , а не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, спадкоємцем якого за заповітом є він. Однак, приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Банацькою Г.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з наявністю арешту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Арешт накладено ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2001 року в справі № 2-1012/2001 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу згідно договору позики. Стверджує, що арешт накладено на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , до якого його матір не має відношення.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Таким чином, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і мати безспірний характер. Від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, встановленим ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Разом з тим, в абз.2 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК (главою 6 розділу 4 ЦПК України, в редакції чинній на момент звернення з заявою до суду), оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Встановлення факту необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підтвердження викладених в заяві обставини заявником надано суду ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2001 рокупро накладення арешту на майно в справі № 2-1012/2001 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, а також ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2001 року про затвердження мирової угоди у вказаній справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2001 року в справі № 2-1012/2001 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу згідно договору позики накладено арешт на помешкання АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , а також на все майно, що належить їй особисто і знаходиться за місцем її проживання.

В ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2001 року про затвердження мирової угоди в справі № 2-1012/2001 постановлено арешт з помешкання відповідачки зняти після повернення позивачу всіх сум згідно даної ухвали. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити позивачу заборгованість до 19 січня 2002 року.

При цьому, у вищевказаних судових рішеннях відсутні відомості щодо дати народження, місця проживання та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_2 , що позбавляє суд можливості ідентифікувати особу відповідача.

Фактично заявлені вимоги ОСОБА_1 зводяться до встановлення факту належності ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2001 року в справі № 2-1012/2001 про накладення арешту на майно - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 .

Однак, в інформаційній довідці № 320387581 від 17 січня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підставою обтяження майна ОСОБА_2 зазначено ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2001 року.

Згідно положень ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи, що встановлення факту в даній справі пов`язане з арештом нерухомого майна, за наявності розбіжностей в даті ухвалення судового рішення, яким накладено арешт на майно, та в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2001 року в справі № 2-1012/2001 не зазначено дату народження, місце проживання та реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про наявність спору про право, а відтак відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі, що не перешкоджає ОСОБА_1 звернутись до суду за захистом свого порушеного права в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ч.4 ст.315, ст.ст.258-261, 352-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Банацька Ганна Степанівна, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право подати до суду позов на загальних підставах.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я