Ухвала

04 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 194/532/22

провадження № 61-9574св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року в складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» (далі - КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство») про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2022 року у частині відмови у визнанні незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» №140-к від 18 квітня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» з 21 квітня 2022 року. Стягнуто з КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 532 737,40 грн з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України. Стягнуто з КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Зазначено, що постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати їй заробітної плати за один місяць.

27 червня 2023 року КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2023 року: відкрито касаційне провадження у справі; в задоволенні заяви КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року узадоволенні заяв КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 532 737,40 грн, компенсації моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн та судових витрат у розмірі 7 017,00 грн відмовлено.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

В ухвалі Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2022 року суд першої інстанції визнав справу № 194/532/22 малозначною, зазначивши, що «ця справа відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у пункті 2 частини четвертої статті 19 ЦПК України» (том 1, а. с. 117 - 118).

Ухвала Верховного Суду від 11 липня 2023 року не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 389, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 194/532/22 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков