У Х В А Л А

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 752/14476/21

провадження № 61-5916ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року та від 19 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К. В. від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого - судді від розгляду справи задоволено. Відведено суддю Плахотнюк К. Г. від розгляду справи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т. М.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т. М.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року задоволено заяву Шевченко Т. М. про самовідвід. Справу передано на повторний розподіл.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кордюкової Ж. І.від 04 жовтня 2022 року справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення прийнято до провадження. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про виправлення описки залишено без задоволення.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, залишивши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки без задоволення, виходив з того, що суд не вирішував питання про об`єднання зустрічних вимог з вимогами первісного позову, оскільки відповідну ухвалу судді Плахотнюк К. Г. та Шевченко Т. М. не постановляли.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року, яку оскаржує заявник, заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без задоволення.

Залишивши без задоволення заяву ОСОБА_1 про виправлення описки, суд апеляційної інстанції виходив з того, що це питання вже було предметом перегляду Київського апеляційного суду, який у постанові від 22 березня 2023 року питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом суд першої інстанції не вирішував, ухвалу в порядку частини третьої статті 193 ЦПК України не постановив, така у справі відсутня, що виключає можливість зазначення відомосте про зустрічний позов у вступній частині постанови.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, яку оскаржує заявник, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року відмовлено.

Відмовивши у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанова Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року є чіткою та зрозумілою. У мотивувальній частині постанови суд апеляційної інстанції виклав мотиви з посиланням на фактичні обставини справи та відповідні їм норми процесуального права, зокрема, які врегульовують питання прийняття судом зустрічного позову. Резолютивна частина постанови викладена відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України та не викликає труднощів у її сприйнятті.

Вимоги касаційних скарг

У квітні 2023 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року про залишення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року без задоволення, в якій просив її скасувати, заяву про виправлення описки задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, не врахувавши категорію справи та її складність, характер і обсяг доказів, помилково призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, не врахувавши поданий ним зустрічний позов, вимоги статті 274 ЦПК України щодо обставин, які мають враховуватися при визначенні можливості розгляду справи за правилами спрощеного провадження. Суддя не врахувала, що житлові спори не є малозначними, що призвело до обмеження його права на доступ до суду як складового елементу права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Помилковими є висновки судів про відсутність підстав для виправлення описки з огляду на те, що суд першої інстанції не вирішив питання про прийняття його зустрічного позову та об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) будь-які ризики неналежного урядування і помилки такого органу мають покладатися на сам орган, тому він не має відповідати за процесуальні помилки суддів Голосіївського суду м. Києва, які своєчасно не вирішили питання щодо об`єднання його зустрічного позову із первісним позовом.

У травні 2023 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року про залишення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року без задоволення, в якій просив її скасувати, заяву про роз`яснення постанови задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що із телефонної розмови з працівниками Київського апеляційного суду він дізнався, що за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання у мотивувальній частині тексту постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у справі № 752/14476/21 зазначено, що колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, що скаржник не має відповідати за несвоєчасне ухвалення процесуальних рішень судом, який не вирішив питання щодо об`єднання його зустрічного позову із первісним.

Отже, він не може, і не повинен відповідати за процесуальні помилки суддів Голосїївського районного суду м. Києва Плахотнюк К. Г. та Шевченко Т. М., які не вирішили питання про об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом та судді Кордюкової Ж. І., яка не вирішила належним чином питання про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Залишивши апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на вказане та дійшов помилкового висновку про те, що суд першої інстанції діяв відповідно до статті 193 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, обмежує права позивача та перешкоджає йому у доступі до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції, погодившись частково з доводами апеляційної скарги, зобов`язаний був її задовольнити.

Тому йому незрозумілий зміст постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, оскільки суд апеляційної інстанції погодився у постанові з доводами (хоча і частково) викладеними в апеляційній скарзі, проте в її задоволенні безпідставно відмовив.

Надалі ця постанова буде трактуватися судом першої інстанції як така, що узаконює відсутність будь-яких процесуальних рішень щодо поданого ним зустрічного позову.

Суд апеляційної інстанції проігнорував його порушене фундаментальне право на доступ до суду, право на подання позову до суду, право бути почутим, узаконив триваючу бездіяльність суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Щодо заяви про виправлення описки

Згідно з частинами першою, другою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Це помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з частиною третьою статті 193 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суди встановили, що 14 січня 2022 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, про визначення порядку користування квартирою, зміну умов договору найму.

Згідно зі змістом ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року, якою заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без задоволення, на час постановлення суддею Голосіївського районного суду м. Києва Кордюковою Ж. І. ухвали від 04 жовтня 2022 року про прийняття цієї справи до провадження, розгляд справи не був розпочатий і питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом не вирішено, відповідно до частини третьої статті 193 ЦПК України суд ухвалу не постановив.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що питання виправлення описки вже було предметом перегляду Київського апеляційного суду, який у постанові від 22 березня 2023 року зазначив, що питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом суд не вирішував.

Доводи касаційної скарги, що заявник не має відповідати за процесуальні помилки суддів Голосіївського суду м. Києва, які своєчасно не вирішили питання щодо об`єднання його зустрічного позову із первісним позовом, суд першої інстанції помилково призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, не врахувавши поданий зустрічний позов, вимоги статті 274 ЦПК України, а також, що житлові спори не є малозначними, не дають підстав стверджувати про описку в постанові суду апеляційної інстанції, з огляду на предмет касаційного оскарження.

Отже,суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновкупро залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Безпідставними також є доводи касаційної скарги, що відмова у виправленні описки призвела до обмеження його права на доступ до суду як складового елементу права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ОСОБА_1 має право звернутися до суду з позовом, який відповідно до частини сьомої статті 188 ЦПК України суд може об`єднати в одне провадження зі справою № 752/14476/21.

Щодо роз`яснення судового рішення

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної норми процесуального права, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності і викладенні рішення суду

у зрозумілій формі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Відмовивши у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанова Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року є чіткою та зрозумілою. Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення викладено у мотивувальній частині постанови з посиланням на фактичні обставини справи та відповідні їм норми процесуального права, зокрема, які врегульовують питання прийняття судом зустрічного позову. Резолютивна частина постанови викладена відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України та не викликає труднощів у її сприйнятті.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, оскільки це судове рішення є чітким, ясним та зрозумілим, не допускає різних варіантів тлумачення, а зміст заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення зводиться до незгоди із ухваленим судовим рішенням.

Доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції постановив ухвалу 19 квітня 2023 року за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання є безпідставними, оскільки відповідно до статті 271 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати учасників справи в судове засідання, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питань щодо виправлення описки та роз`яснення судового рішення.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Оскаржувані ухвали не є процесуальними рішеннями, якими закінчено розгляд справи.

З огляду на те, що доводи та аргументи, наведені ОСОБА_1 у касаційних скаргах, не дають підстав для висновків про незаконність оскаржуваних судових рішень, тому правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року, 19 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко