ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м.Суми

Справа №587/1289/22

Номер провадження 22-ц/816/606/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року, у складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

30 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про припинення зобов`язання за кредитним договором, скасування нарахованих відсотків та інших платежів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона уклала договір з АТ КБ «Приват банк» №SАМDNWFC0 від 28.09.2018 року та отримала кредитну картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). 21 травня 2022 з цієї кредитної картки о 19-50 невідомими особами було здійснено списання коштів на загальну суму 47278,39 грн. В зв`язку з такими шахрайськими діями вона зателефонувала на «гарячу лінію» банку та заблокувала картковий рахунок. Близько 20-30 год. того ж дня вона повідомила поліцію про вчинення відносно неї злочину, передбаченого КК України. 02 червня 2022 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000349 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст.190 КК України. Постановою від 02.06.2022 року її визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0000349. В подальшому, в зв`язку з вчиненням шахрайських дій і списання коштів з карткового рахунку сторонніми особами, вона направила лист до відповідача про припинення нарахування відсотків, штрафних санкцій та списання заборгованості, що виникла в зв`язку з шахрайськими діями невідомих осіб, однак відповідач відмовив у припиненні нарахування відсотків, штрафних санкцій та списання заборгованості за транзакціями від 21.05.2022.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд скасувати нараховані відсотки, комісії, страхові виплати, пеню, штрафні санкції, що були нараховані з 21 травня 2022 року по кредитному договору №SAMDNWFC0 від 28 вересня 2018 року (кредитна картка НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до дати ухвалення рішення по справі, а також припинити зобов`язання за кредитним договором №SAMDNWFC0 від 28 вересня 2018 року, що виникли з 21 травня 2022 року по кредитній картці НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на загальну суму 47278,39 гривень шляхом списання заборгованості з 21 травня 2022 року.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано нараховані відсотки, комісії, страхові виплати, пені, штрафні санкції, що були нараховані з 21 травня 2022 року по кредитному договору №SAMDNWFC0 від 28 вересня 2018 року (кредитна картка НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до 08 лютого 2023 року включно.

Припинено зобов`язання за кредитним договором №SAMDNWFC0 від 28 вересня 2018 року, що виникли з 21 травня 2022 року по кредитній картці НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на загальну суму 47278,39 гривень шляхом списання заборгованості з 21 травня 2022 року.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» 992 гривні 40 копійок судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповноту дослідження доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а також вирішити питання судових витрат.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу формально, поверхнево, нехтуючи наданими відповідачем доказами, не встановив істотні обставини по справі, від з`ясування яких залежить ухвалення об`єктивного та справедливого рішення по суті, а також проігнорував факти, які свідчать про те, що в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не має нести цивільно-правову відповідальність замість позивача, яка надала свої персональні дані та доступ до рахунку іншим особам.

Доводить, що у АТ КБ «ПриватБанк» існує надійна система захисту рахунків клієнтів банку і без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку. Операції зі зняття коштів з картки позивача в Приват24 стали можливими лише в результаті входу до Приват24, пароль входу до якого знала лише позивач, а для його зміни необхідно вводити пін-код картки, який відомий виключно ОСОБА_1 .

Вважає, що оскаржуване рішення ґрунтується на припущеннях, що суперечить ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Висновки суду безпідставні, не відповідають наявним в матеріалах справи доказам, які надані відповідачем, а тому оскаржуване рішення не є законним і обґрунтованим, як вимагає закон.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін. Вказує, що судом постановлене законне та обґрунтоване рішення, а посилання скаржника на вину позивачки у передачі персональних даних третім особам не підтвердженні жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 47278,39 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2022 року: 2481 грн х 100 = 248100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил банку, було укладено кредитний договір №SАМDNWFC0 від 28.09.2018 року (кредитна картка НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), (а.с. 44-46).

Відповідно до виписки витрат по кредитному договору №SАМDNWFC0 від 28.09.2018 року, 21.05.2022 року з карткового рахунку ОСОБА_1 було переведено кошти у загальній сумі 47278,39 грн, двома платежами: 31517,19 грн і 15761,20 грн (а.с. 41).

Згідно з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, 02 червня 2022 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000349. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст.190 КК України (а.с. 12). Постановою від 02 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0000349.

Також встановлено, що переказ коштів відбувся 21.05.2022р. о 19 год 50 хв., тоді як з`єднання з оператором call-center і блокування картрахунку відбулося о 20 год 19 хв.,

21 травня 2022 року о 19 год. 50 хв. кошти з карти ОСОБА_1 у загальній сумі 47278,39 грн, двома платежами - 31517,19 грн і 15761.20 грн були переведені на інші рахунки шляхом авторизації картки на інтернет - сайті. О 20 год. 19 хв. в телефонному режимі ОСОБА_1 з`єдналася з оператором call-center банку і як клієнт банку звернулась до відповідача з повідомленням про шахрайські дії, вчинені відносно неї і несанкціоноване списання з її рахунку грошових коштів, а також про припинення нарахування відсотків, штрафних санкцій та списання заборгованості, що виникла 21.05.2022 року в зв`язку з шахрайськими діями невідомих осіб.

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2022 року № 20.1.0.0.0/7-220706/11205 відповідач відмовив у припиненні нарахування відсотків, штрафних санкцій та списання заборгованості за транзакціями, оскільки, як зазначав банк, з його боку не вбачається порушень будь-яких зобов`язань; рекомендовано звернутися до правоохоронних органів, зазначено, що транзакції 21.05.2022 по переказу грошових коштів були здійсненні коректно і у банка відсутні підстави для повернення переказів (а.с. 7-9).

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не було доведено, що спірна транзакція здійснена саме позивачем або вона своїми діями сприяла втраті інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому, беручи до уваги обставини того, що грошові кошти були списані з рахунку позивача за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а відповідачем не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку позивача, вимоги про скасування нарахованих відсотків, комісії, страхових виплат, пені, штрафних санкції, а також про припинення зобов`язання за кредитним договором №SAMDNWFC0 від 28 вересня 2018 року, що виникли з 21 травня 2022 року по кредитній картці НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на загальну суму 47278,39 гривень шляхом списання заборгованості з 21 травня 2022 року, є обґрунтованими.

Суд вважав, що вина банку у знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише у разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Проте, погодитись з такими висновками місцевого суду колегія суддів не може з огляду на таке.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За змістом пунктів 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент списання спірних коштів банк, як емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з умовами договору клієнт зобов`язаний не допускати використання карток будь-якими іншими особами, зберігати у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, у разі втрати картки негайно повідомляти про це контакт-центр банку, не ініціювати проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо це може призвести до порушення недотримання вимог чинного законодавства України.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, ПОВНОМУ, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З виписки по карті № НОМЕР_1 вбачається та позивачем не заперечується, що кошти з карти у сумі 47278,39 грн двома платежами на суму 31517,19 грн і 15761,20 грн були переведені на інші рахунки шляхом авторизації картки у сервісі Приват24. При цьому, транзакції було підтверджено за допомогою особистих даних клієнта. Зокрема, це підтверджується аудіозаписом розмови ОСОБА_1 з оператором call-center банку від 21.05.22 р., який досліджувався судом першої інстанції.

Приват24 система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв`язку (обміну інформацією) між Банком та Клієнтом.

В АТ КБ «Приватбанк» існує система захисту, для того, щоб зняти/переказати кошти із картки Клієнта недостатньо лише мати номер телефону, завжди є додаткове підтвердження операції, як то введення ПІН-коду картки, 4-х останніх цифр картки клієнта, смс-повідомлення, яке надходить на фінансовий номер клієнта, а тому без розголошення Клієнтом своїх персональних даних інша особа не зможе змінити пароль входу до Приват24, зняти кошти.

За розголошення ПІН-коду несе відповідальність лише Клієнт.

ОСОБА_1 приховала від суду, що вона розголосила персональні дані, такі як ПІН-код картки.

Як зазначалося вище, вхід до Приват24 можливий лише за двох умов:

1) правильне введення логіну (номер телефону) та пароль входу;

2) зміна паролю входу, але для зміни потрібно обов`язково ввести ПІН-код однією зі своїх діючих карток.

Таким чином, операції зі зняття коштів з картки позивача в Приват24 стали можливими лише в результаті входу до Приват24, пароль входу до якого знала лише позивач, а для його зміни необхідно вводити пін-код картки, який відомий виключно ОСОБА_1 , за розголошення якого несе відповідальність позичальник.

У ПриватБанку існує така система захисту рахунків Клієнтів Банку, при якій без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку.

Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст.ст. 626, 627, 629, 634, 638 ЦК України сторони по справі погодили умови та правила надання банківських послуг, які підлягають обов`язковому виконанню.

Так, відповідно до п.1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS- повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумісного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.

В пункті 1.1.5.13 сторони погодили, що Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки /рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що переказ коштів з рахунку позивача відбувся 21 травня 2022 року о 19 год. 50 хв., тоді як з`єднання з оператором call-center і блокування картрахунку відбулося о 20 год. 19 хв., тобто зняття грошових коштів з рахунку відбулося до звернення позивача до банку та до блокування картрахунку, що свідчить про відсутність вини відповідача.

Враховуючи зазначене, за здійснені оскаржувані транзакції 21 травня 2022 року з картки позивача має відповідати саме вона, так як, проявивши необачність на шахрайському фішинговому сайті, ввела свої ідентифікаційні дані внаслідок чого зловмисники отримали доступ до приватної інформації, якою скористалися для списання коштів з рахунку позивача, чим сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Висновки суду про те, що позивач не вчиняла дій, які сприяли втраті конфіденційної інформації, не відповідають матеріалам справи і є безпідставними. Зокрема, зі змісту постанови про визнання потерпілим від 02 червня 2022 року (а.с. 13) вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 під час використання додатку ОЛХ отримала від невстановленої особи повідомлення, після якого вказала дані своєї банківської картки, внаслідок чого, невстановлена особа заволоділа її грошовими коштами. Крім того, в судовому засіданні 08 лютого 2023 року в суді першої інстанції представник позивача повідомив, що під час реєстрації на сайті ОЛХ позивач ввела логін і пароль для входу в додаток «ПриватБанк», після чого зникли кошти з її рахунку.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку та неправомірних дій банку, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог про припинити зобов`язання за кредитним договором №SAMDNWFC0 від 28 вересня 2018 року та скасування нарахованих відсотків, комісії, страхових виплат, пені, штрафних санкцій, що були нараховані з 21 травня 2022 року по зазначеному кредитному договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного розгляду справи у задоволенні позову суд відмовляє, позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем за апеляційний перегляд справи у розмірі 1488,60 грн компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року скасувати та прийняти постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення зобов`язання за кредитним договором, скасування нарахованих відсотків та інших платежів.

Компенсувати Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір за апеляційний перегляд справи у розмірі 1488 гривень 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук