Провадження № 2/522/4837/23
УХВАЛА

05 червня 2023 року

м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛС ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛС ІНВЕСТ", в якій вона просить суд:

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІЛЛС ІНВЕСТ» () на користь ОСОБА_1 (РНОК1Ш НОМЕР_1 ) за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/-1/192 від 29.04.2021 р. купівлі-продажу майнових прав суму основного боргу у розмірі 228 804,15 грн., 3% річних за порушення виконання основного зобов`язання у розмірі 20 018,54 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 110 301, 18 грн.;

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІЛЛС ІНВЕСТ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/АМ/9/11 від 29.04.2021 р. купівлі-продажу майнових прав суму основного боргу у розмірі 142 333,32 грн. (сто сорок дві тисячі триста тридцять три) 32 коп., 3% річних за прострочення виконання основного зобов`язання у розмірі 7 206,20 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 48 536,75 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження по вищевказаній справі, прийшов до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає направленню за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок визначення територіальної підсудності цивільних справ закріплений в статтях 26-30 ЦПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Відповідно до правил ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пунктах 41 та 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 (далі - Постанова Пленуму № 3), визначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи із зазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09.09.2020 р. в справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 р. у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, 09.04.2015 р. між ТОВ Соціальна молодіжна ініціатива (Продавець) та громадянкою України ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір № СМІ/01/192 про купівлю-продаж майнових прав.

Предметом даного Договору є майнові права на об`єкт нерухомості трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,36 кв.м.

В той же день, тобто 21.04.2015 р. між ТОВ Соціальна молодіжна ініціатива (Продавець) та громадянкою України ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір № СМІ/Ам/9/11 про купівлю-продаж майнових прав.

Предметом цього Договору є майнові права на об`єкт нерухомості паркомісце № 202, яке розміщене за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 13,75 кв.м.

Місцезнаходження нерухомого майна підтверджено документально.

В подальшому, 29.04.2021 р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), ТОВ «ХІЛЛС ІНВЕСТ» (Новий Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S1/192-3 про зміну сторони у зобов`язанні. Вказаний договір укладено на підставі ст.512-519 ЦК України.

29 квітня 2021 року між ТОВ «ХІЛЛС ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 купівлі-продажу майнових прав, згідно з п. 1, 2 та 3 якої Сторони вирішили розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) №СМІ/01/192 від 29.04.2021 року. Сторони вирішили відступити від умов, викладених у п. 6.1 Договору та домовились, що Продавець зобов`язується повернути Покупцю грошові кошти, зараховані відповідно до умов договору про заміну сторони у зобов`язанні № SMI-HI-S1/192-3 від 29.04.2021 року, у розмірі 1 138 565 (Один мільйон сто тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок, включаючи ПДВ-20%, за встановленим графіком.

Отже, з матеріалів позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник з приводу порушення умов договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані в об`єкті капітального будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахування зазначених правил підсудності справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Оскільки позов стосується розірвання договору купівлі-продажу майнових прав, тобто предметом спору є майнові права, то цей позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, встановленими ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а тому підлягає передачі за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд зазначає, що це в свою чергу не позбавить позивача права доступу до правосуддя в розумінні сталої практики Європейського суду з прав людини та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст.27, 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛС ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості - передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Косіцина