Справа № 367/1080/21
Провадження №2/367/1208/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 березня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольф-Стиль", Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Елізіум", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактоплюс Інвайт" про визнання трудових договорів недійсними,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольф-Стиль", Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Елізіум", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактоплюс Інвайт" про визнання трудових договорів недійсними, а якій позивач просить визнати трудові договори Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольф-Стиль», , адреса знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 71, Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Елізіум», , адреса знаходження: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Нікольська, 61/11 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактоплюс Інвайт», , адреса знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Митропільська, 4 незаконно (удавано) укладені з ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , недійсними.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивач після звільнення з останнього місця роботи, реалізовуючи своє право на отримання соціальної допомоги по безробіттю, звернувся до Ірпінського міського центру занятості про отримання статусу безробітного та сприяння в пошуці нового місця роботи, відповідно до наявного в нього досвіду роботи та професійної кваліфікації. 30.06.2020 Ірпінським міським центром зайнятості позивачу було повідомлено про відмову в наданні йому статусу безробітного, оскільки, згідно даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач нібито перебуває в трудових відносинах з трьома юридичними особами, які здійснюють господарську діяльність, а саме з: Товариством з обмеженою відповідальністю «Вольф-Стиль», , адреса місця знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 71; Товариством з обмеженою відповідальністю «Терра Елізіум», , адреса місця знаходження: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Нікольська, 61/11; Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактоплюс Інвайт», , адреса місця знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Митропільська, 4.

Крім того, вказаними юридичними особами одноразово позивачу у вересні 2018 року як найманому працівнику навіть було здійснено нарахування заробітної платні. Позивач вказує, що є жителем міста Ірпінь Київської області, впродовж 2018 року не перебував ані в місті Маріуполь Донецької області, ані в місті Миколаїв Миколаївської області, тим більше не укладав з відповідачами жодних трудових договорів або угод (ані безстрокових, строкових, на час виконання певних робіт). Крім того, він в період з 20.06.2018 по 21.05.2020 офіційно перебував у трудових відносинах з роботодавцем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , яким до Пенсійного фонду України за обліковими страховими рахунками позивача сплачувались належні страхові внески. З метою отримання інформації про правові підстави та саму можливість укладення позивачем з відповідачами правочинів, спрямованих на настання відповідних юридичних наслідків, а саме - виконання на договірних засадах позивачем роботи (певного об`єму робіт) та одержання від відповідачів за неї платні, а також негайного припинення протиправних дій відповідачів, позивач письмово звертався окремо до кожного з відповідачів, проте безрезультатно: ніяке з вказаних вище товариств на звернення позивача не надало відповіді.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки згадувані трудові правочини з відповідачами укладалися в односторонній спосіб за відсутності при їх укладенні позивача, без його згоди, всупереч його волі та бажанню, то вони (правочини) є фіктивними, тобто такими, які вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими трудовими правочинами.

Отже, під час оформлення відповідними правочинами трудових відносин між відповідачами та позивачем проти волі останнього, відповідачами в абсолютний спосіб не передбачалось отримання від позивача виконаної роботи або послуг, оскільки їх укладення, ймовірно, припадає на кінець третього кварталу 2018, а позивач дізнався про існування трудових відносин з відповідачами лише 30.06.2020 з відповіді Ірпінського міського центру занятості, що, вочевидь, демонструє їх (правочинів) фіктивний характер. У зв`язку з викладеним, доцільно в цьому місці зазначити про існування законодавчо визначеного регулювання трудових відносин та цілком конкретних вимог щодо укладення договорів між потенційним працівником та майбутнім роботодавцем.

Позивач зазначає, що недійсність даних трудових договорів підтверджується тими обставинами, що, по-перше, позивач не був стороною правочинів при їх укладенні, а по-друге, трудова книжка позивача при укладенні вказаних односторонніх фіктивних трудових договорів не надавалася взагалі (позивач просто не міг знати про їх укладення), про що свідчить відсутність в ній записів про працевлаштування позивача на підприємствах відповідачів та наявність іншого запису в ній про прийняття в червні 2018 року на роботу до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 на посаду водія-експедитора.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, в якій він вказує, що заяву підтримує, просить її задовольнити.

У судове засідання представники відповідачів не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 , наказом від 04.06.2020 № НТ200604 Ірпінським міським центром зайнятості Київського обласного центру зайнятості відмовлено позивачу у наданні статусу безробітнього.

Із індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вбачається, що в 2018 році страхувальниками ОСОБА_1 були Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольф-Стиль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Елізіум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактоплюс Інвайт».

Відповідно до відомостей із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповіді на запит ОСОБА_1 від 29.06.2020, позивач за період з 1 по 4 квартал 2018 року, з 1 кварталу по 4 квартал 2019 року, з 1 по 2 квартал 2020 року не отримував доходу від відповідачів.

При цьому, позивачем долучено копію його трудової книжки, серія НОМЕР_1 , в якій відсутні будь-які відомості про прийом на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольф-Стиль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Елізіум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактоплюс Інвайт».

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи (ч. 2 ст. 24 КЗпП України).

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 24 КЗпП України).

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У справі було встановлено факт відсутності волевиявлення позивача при підписанні трудового договору з Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольф-Стиль", Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Елізіум", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактоплюс Інвайт". Відповідачі не подали до суду відзив на позовну заяву та не виклали заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 202, 203, 215 ЦК України, ст. ст. 21, 24 КЗпП України, ст. ст.2, 12, 18, 76-77, 81, 141,142, 247, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольф-Стиль", Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Елізіум", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактоплюс Інвайт" про визнання трудових договорів недійсними задовольнити.

Визнати трудові договори Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольф-Стиль» (, адреса знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 71), Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Елізіум» (, адреса знаходження: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Нікольська, 61/11) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактоплюс Інвайт» (, адреса знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Митропільська, 4), укладені з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , недійсними.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольф-Стиль» (, адреса знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 71), Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Елізіум» (, адреса знаходження: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Нікольська, 61/11) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактоплюс Інвайт» (, адреса знаходження: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Митропільська, 4), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук