справа №176/696/23
провадження №2-о/176/26/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2023 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Жовтоводської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить встановити факт її постійного спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті останньої.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого 02 листопада 2001 року відділом приватизації державного житла Жовтоводської міськради квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, заявниця зазначає, що 19 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради із заявою про надання їй довідки про реєстрацію останнього місця проживання матері ОСОБА_2 , однак заявниці було роз`яснено листом за вих. № 4/4-243-01-14 від 25 травня 2022 року, що інформація про реєстрацію місця проживання осіб, які були зареєстровані до 04 квітня 2016 року на території міста Жовті Води Дніпропетровської області та зняті з реєстрації до вказаного часу у реєстрі територіальної громади не відображаються. Орган реєстрації володіє архівню адресною картотекою по багатоквартирним будинкам, отриманої від КП ВЖРЕО. За відомостями архівних карток, мати ОСОБА_1 знята з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2 25 червня 2002 року у зв`язку з вибуттям до будинку АДРЕСА_3 . Архівними відомостями про реєстрацію місця проживання осіб по приватному сектору орган реєстрації не володіє. Така інформація міститься в домових книгах власників житлових будинків.

Водночас, вказує на те, що будинок АДРЕСА_3 ОСОБА_2 продала у 2006 році та відповідно була знята з реєстраційного обліку, після чого, до своєї смерті, проживала разом з донькою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою прийняття спадщини заявниця звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., однак отримала відмову у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання матері на момент смерті та неможливістю встановити місце відкриття спадщини, що змусило її звернутись до суду з даною заявою.

Окрім того, зазначила, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року, встановлено факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є місто Жовті Води, Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 10 квітня 2023 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання заявниця не з`явилась. При цьому, ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересована особа виконавчий комітет Жовтоводської міської ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви в судове засідання свого представника не направив. Заяву про розгляд справи без участі свого представника не надав. Заперечень стосовно задоволення заявлених вимог до суду не надходило.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 555 зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого 02 листопада 2001 року відділом приватизації державного житла Жовтоводської міськради квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно інформації наданої виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, 25 червня 2002 року місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зняте з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з її вибуттям до будинку АДРЕСА_3 (а.с.8).

Приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дудник Т.В. відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання спадкодавця на момент смерті та неможливістю встановити місце відкриття спадщини (а.с.9).

Крім того, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року, встановлено факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є місто Жовті Води, Дніпропетровської області (а.с.10-11).

Відповідно до акту про встановлення місця проживання, засвідченого сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та головою ОСББ «Запорізький 14», ОСОБА_2 з 2005 року по 17 серпня 2010 року, тобто до моменту смерті, проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю донькою ОСОБА_1 (а.с. 12).

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Згідно положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент її смерті, в квартирі АДРЕСА_2 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Жовтоводської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА