УХВАЛА

про відмову у задоволені заяви про відвід судді

Справа № 1505/4414/2012

Номер провадження 2-ві/495/11/23

31 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судового засідання Саханова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно.

25.05.2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву у якій просила відвести суддю Прийомову О.Ю. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно.

Сказана заява мотивована тим, що що 02.10.2022 року відповідач ОСОБА_1 надала поштою клопотання про неможливість вести засідання з її сторони як відеоконференцією, та надала документи підтверджуючи цю неможливість.

02.10.2022 року відповідач ОСОБА_1 надала поштою заяву про роз`єднання справи і передання чотирьох зустрічних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до Приморського районного суду м. Одеса для подальшого розгляду та вирішення.

03.10.2022 року відповідач ОСОБА_1 надала поштою заперечення на клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рогалиної Г.В. про залучення до матеріалів справи Висновку № 21-5214 від 22.09.2021 року, дослідження середньої ринкової вартості автомобілю Hyandai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , випуску 21.08.2008 року та просила відказати у клопотанні представнику позивача про залучення до матеріалів справи Висновку № 21-5214 від 22.09.2021 року, дослідження середньої ринкової вартості автомобілю Hyandai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , випуску 21.08.2008 року.

08.01.2023 року відповідач ОСОБА_1 надала поштою клопотання про докази про введення в оману суду, надання представником позивача ОСОБА_2 клопотання від 20.09.2022 року про залучення до матеріалів справи фальшивого висновку дослідження середньої ринкової вартості автомобілю та просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

03.02.2023 року відповідач надала заяву про відвід судді Прийомової О.Ю.

05.02.2023 року відповідач надала заяву про виправлення помилок у заяві про відвід судді.

27.03.2023 року відповідач надала заяву про порушення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області норм законів України на протязі десятирічного періоду розгляду справи.

11.04.2023 року відповідач надала заяву про відкладення засідання 17.04.2023 року через гіпертонічний криз.

05.09.2023 року відповідач-позивач за зустрічним позовом отримала поштою конверт Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, в якому знаходились судові повістки на наступне судове засідання і чотири ухвали суду.

На думку заявниці ОСОБА_1 , з вищевказаного випливає, що до наступного часу відповідачу ні надіслані ухвала про вирішення питання про відвід судді від 03.02.2023 року, що 03.03.2023 року була постановлена ухвала про відмову у задоволенні заяви відповідача про відвід судді Прийомової О.Ю.

Вивчивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість відводу, виходячи із наступного.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 8, 11 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом вирішено розглядати заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з положень ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до вимог ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом. У зазначеній статті поміщена законодавча вимога про те, що заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді, експерта, спеціаліста, перекладача чи секретаря судового засідання не може бути задоволена. Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді (суддів), секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста чи перекладача;

- якомога більша деталізація цих фактів;

- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності вищезазначених суб`єктів, та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться (наприклад, допит та показання свідків, письмові докази тощо), якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України: відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Вивчивши доводи, зазначені заявником на обґрунтування заяви про відвід, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вивчивши доводи, зазначені заявником на обґрунтування заяви про відвід, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, а обставини, на які вона посилається, обґрунтовуючи її, є її суб`єктивною думкою та не є підставою для відводу в розумінні ст.ст. 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз практики розгляду справ ЄСПЛ свідчить, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Викладені в заяві про відвід судді доводи заявника ОСОБА_1 є такими, що ніяк не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю., оскільки об`єктивними даними не підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про те, що об`єктивні підстави для відводу судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової Ольги Юріївни від розгляду цивільної справи №1505/4414/2012 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно - відсутні, інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Прийомової О.Ю. при розгляді даної справи, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Боярський