Справа № 569/7056/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Рівненського міського суду у справі від 26 червня 2007 року на утримання ОСОБА_5 , з 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, визначивши подальше стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 26 серпня 2005 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 грудня 2009 року шлюб було розірвано. 26 червня 2007 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 06 травня 2011 року між ним та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у нього як платника аліментів змінилися умови, визначені ч.1 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий, сімейний стан, у порівнянні з сімейним станом на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , оскільки він утримує неповнолітніх дітей від другого шлюбу, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що позивач приховав свої доходи, оскільки, подаючи позовну заяву, не надав довідки з місця роботи про свої доходи за 2023 рік. Після розлучення позивач придбав легковий автомобіль марки PEUGEOT, двокімнатну квартиру в смт.Млинів, має у власності три земельні ділянки. Вказані факти свідчать про покращення матеріального стану позивача. Позивач пішов із сім`ї до ОСОБА_7 ще 25 січня 2006 року (за 5 місяців до народження сина ОСОБА_5 ) і з того часу перебував з нею у стосунках, незважаючи на те, що був її чоловіком. Від позашлюбних стосунків у чоловіка і ОСОБА_7 народилися діти, з якими позивач проживає з народження і донині. На цих дітей спрямована вся увага позивача, весь його час, всі його матеріальні ресурси і пільги, які він має. Зовсім інше ставлення позивача до їх спільного сина ОСОБА_5 . Від народження і донині позивач жодного разу не виявив бажання побачити свого сина і навіть дотепер з ним не знайомий. Позивач ніколи не цікавився станом здоров`я сина, ніколи не брав участі ні у вихованні сина, ні у забезпеченні його життєдіяльності та розвитку. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей, без підтвердження його матеріального стану не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окрім того, батьки не мають права компенсувати свої витрати на покращення якості власного життя за рахунок зменшення витрат на утримання дитини.

Ухвалою від 12 травня 2023 позовну заяву ОСОБА_4 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнала, покликаючись на зазначені у відзиві на позовну заяву мотиви. Додатково пояснила, що не має можливості самостійно повноцінно утримувати дитину. Син має проблеми з серцем, артрит, майже щороку проходить санаторно-курортне лікування, що потребує витрат. Син відвідує музину школу, коледж, додатково займається з викладачами. Вона отримує близько 12000 грн заробітної плати, інших дітей не має, в новому шлюбі не перебуває. Допомогу в утриманні сина надають її батьки. Представник відповідача зазначила, що з моменту зміни сімейного стану позивача він мав змогу придбати квартиру, автомобіль, набув три земельні ділянки. Незважаючи на виплату 1/4 частки доходу як аліментів матеріальний стан позивача поліпшився, а не погіршився.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 22 грудня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2007 року у справі № 2-3062/2007 ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_5 , стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2007 року і до повноліття сина.

06 травня 2011 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.

Позивач та ОСОБА_7 мають двох спільних дітей - доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про нароження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно.

Позивач проходить військову службу в УСБУ в Рівненській області, за період з січня до грудня 2022 року отримав дохід в сумі 635084,97 грн, про що свідчить довідка про доходи № 17/52 від 15 лютого 2023 року, видана Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області.

За відомостями Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, за ОСОБА_4 04 січня 2020 року зареєстровано транспортний засіб марки PEUGEOT, модель 5008, 2010 року випуску.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач 17 листопада 2021 року набув у власність земельну ділянку площею 0,0955 га на території Дубенського району Рівненської області на підставі рішення Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області; 25 жовтня 2021 року - земельну ділянку площею 1,9 на території Рівненського району Рівненської області на підставі рішення Великомежиріцької сільської ради; 10 квітня 2021 року - земельну ділянку площею 0,08 га на території Здолбунівського району Рівненської області на підставі рішення Здолбунівської міської ради; 13 липня 2016 року - квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2016 року.

Відповідач займає посаду завідувача кабінету ліцензування та навчальної роботи Рівненського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти, за періоз з січня до травня 2023 року отримала дохід в сумі 39510 грн, про що свідчить довідка про доходи № 01-12/445 від 01 червня 2023 року.

ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в гастроентеролога, офтальмолога, кардіоревматолога, невролога, що підтверджується медичною характеристикою КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Північний" Рівненської міської ради.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК Украни).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Зміна сімейного стану платника аліментів не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Такий правовий висновок зазначений в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі 565/2071/19.

Обгрунтовуючи необхідність зменшення розміру аліментів, позивач покликається на зміну майнового та сімейного стану.

В порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану.

Натомість, суд встановив, що з моменту присудження стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5 та народження спільних дітей позивача та ОСОБА_7 останній набув у власність нерухоме та рухоме майно, працевлаштований, має постійний дохід. Вказані обставини свідчать про збільшення доходів позивача.

Суд також звертає увагу, що сімейний стан позивача змінився в 2011 році, але до суду позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів з цієї підстави лише в 2023 році. При цьому, докази збільшення витрат на утримання спільних з ОСОБА_7 дітей та, відповідно, погіршення в зв`язку з цим матеріального становища позивача у справі відсутні.

Визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2007 року розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 відповідає вимогам сімейного законодавства. Беручи до уваги стан здоров`я сина сторін ОСОБА_5 та розмір доходу відповідача, суд вважає, що зменшення розміру аліментів суперечитиме інтересам дитини та обмежуватиме у праві на рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в позові належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 01 серпня 2023 року.

Суддя