Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 754/8491/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 серпня 2023 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Юрченко С.О., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2023 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року, для розгляду за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2023 року, - визначено головуючого суддю Юрченка С.О.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( а.с. 77-78).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 30 травня 2023 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Обухівського районного суду Київської області (а.с. 177-179).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року справу передано до Ржищівського міського суду Київської області (а.с.188-189).

Після відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, згідно такого.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. п. 5 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте вищевказані вимоги ст. 175 ЦПК України при зверненні до суду позивачем не виконані.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 41335,00 грн.; стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 17630,00 грн.; а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що відповідачі безпідставно набули вищевказані грошові кошти, оскільки останній здійснював їм грошові перекази за усною домовленістю з відповідачем ОСОБА_2 для цілей ремонту автомобіля.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано лише копії квитанцій про перекази грошових коштів.

Однак, позивачем не додано доказів на підтвердження того, що йому належить будь-який автомобіль, що був предметом усного договору, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, правовстановлюючих документів (інших належних та допустимих доказів права власності позивача на автомобіль), а також відсутні будь-які докази виконання чи не виконання ремонту автомобіля (акти виконаних чи не виконаних робіт, перелік обсягу робіт, висновки експертів, тощо).

Отже, позивачу необхідно підтвердити своє порушене право шляхом зазначення та долучення вищевказаних доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст. ст. 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати документи на підтвердження права власності на автомобіль; надати докази виконання чи не виконання ремонту автомобіля (акти виконаних чи не виконаних робіт, перелік обсягу робіт, висновки експертів, тощо).

Вказані недоліки позовної заяви усунути не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя