ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-347/10 Номер провадження 22-ц/814/1454/23Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Андрейко Я.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України , боржника ,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року приватний виконавець Скрипник В.Л. звернувся до суду із поданням, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л перебуває виконавче провадження №59622250 з примусового виконання листа Полтавського районного суду Полтавської області №2-347/2010 від 09.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості.

Станом на дату звернення з поданням до суду боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду та хоча б часткове погашення заборгованості перед ПАТ АБ «УКРАГАЗБАНК» , із відомостей отриманих виконавцем боржник досить активно перетинає державний кордон України з невідомою метою, на що витрачає значні грошові кошти.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із відповідним поданням.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області, Скрипника В.Л., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, боржника ОСОБА_1 , задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 10.12.2015 р., орган видачі 8099 та серії НОМЕР_3 від 10.01.2018 р., орган видачі - 8029, адреса проживання: АДРЕСА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань покладених на нього згідно виконавчого листа № 2-347/2010 від 09.02.2011, що виданий Полтавським районним судом Полтавської області від 09.02.2011р.

Не погодившись із таким рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що ухвала винесена на підставі неповного з`ясування недоведеності всіх обставин , що мають істотне значення для справи , а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що боржник може бути обмежений у праві виїзду за межі України за наявності невиконаного судового рішення , але лише у разі ухилення боржника від його виконання . Тобто , при розгляді подання , суд мав переконатися у доведеності наявності умислу боржника на ухилення від виконання судових рішень, що перебувають на виконанні.

Крім того, необхідність обмежувати право виїзду за межі України взагалі відсутня, адже постановою від 24.07.2019 року було накладено арешт на майно боржника, заборона на відчуження рухомого та нерухомого майна оголошена і тому внаслідок виїзду закордон боржника майно не може зникнути і може бути безперешкодно реалізоване в порядку передбаченому законодавством.

Також скаржник посилається на те, що виконавче провадження в якому приватний виконавець Скрипник В.Л. , звертався із поданням завершено, що підтверджується наявною на сайті Міністерства юстиції інформацією та може бути перевірено судом . Так, оскільки виконавче провадження №59622250 завершено, то відсутні законні підстави для обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Апелянт просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року , та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Скрипника В.Л.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому останній вказує , що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою , що не підлягає задоволенню.

Приватний виконавець вказує, що згідно з інформації в АСВП, яка знаходиться у вільному та відкритому доступі, щодо апелянта (боржника) приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем відкрито виконавче провадження від 22.09.2021 № 66919804, що дає підстави вважати, що стягувач повторно пред`явив до виконання виконавчий лист Полтавського районного суду Полтавської області № 2-347/2010 від 09.02.2011, який був повернутий ОСОБА_2 30.06.2021.

В свою чергу, на час розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України були всі наявні та обгрунтовані підстави для обмеження боржника у такому праві, а тому апеляційна скарга є безпідставною, а ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року по справі № 2-347/10 є законною.

У зв`язку із чим приватний виконавець Скрипник В.Л. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича перебувало виконавче провадження №59622250 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області №2-347/2010 від 09.02.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості.

Виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 24.07.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку (направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень).

З метою перевірки майнового стану боржника виконавцем вчинено дії, в результаті яких встановлено наступне:

-на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за боржником нерухоме майно не зареєстровано;

-згідно з відповіді з ДФС та ПФУ встановлено, що боржник отримувачем пенсії не являється, джерела доходів відсутні, відкриті розрахункові рахунки відсутні;

-за повідомлення відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції встановлено відсутність актових записів про шлюб боржника, тому неможливо перевірити наявність частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

-згідно з відповіді Територіального сервісного центру № 5342 встановлено, що боржнику на праві приватної власності належить транспортний засіб, який було оголошено в розшук постановою приватного виконавця від 27.08.2019 р., майно не розшукано, місце знаходження транспортного засобу не відоме;

-на підставі відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області встановлено відсутність сільськогосподарської техніки, тракторів, комбайнів та інших самохідних машин;

-на підставі відповіді з Національної комісії з цінних паперів та фондовому ринку боржник значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) не володіє;

-згідно з відповіді Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» на відповідний запит встановлено, що боржник не зареєстрований як власник тварин;

- за повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області боржник документований 10.12.2015 р. паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган видачі - 8099 та серії FK №681317 від 10.01.2018 р., орган видачі - 8029;

-згідно відповіді з Державної прикордонної служби України у період з 01.08.2018 р.-01.08.2019 р. боржник неодноразово перетинав державний кордон з невідомою метою. Таким чином, маючи невиконане зобов`язання, боржник здійснював поїздки за кордон, на що витрачав значні кошти;

-на підставі відповіді Щербанівської сільської ради боржник ОСОБА_1 значиться знятим з реєстрації місця проживання 30.07.2015 р. за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з вибуттям до м. Києва;

-за повідомленням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 з 30.07.2015 р. по теперішній час.

На вищевказану адресу боржника направлено рекомендованим листом з повідомленням виклик приватного виконавця з вимогою з`явитися до виконавця з метою встановлення необхідних достовірних відомостей та надання пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа. На вказану адресу разом із викликом приватного виконавця повторно направлено постанову про відкриття виконавчого провадження №59622250 від 24.07.2019 р., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень;

- згідно відповіді з ДПС України на електронний запит приватного виконавця від 03.12.2019 р. встановлено, що боржник ОСОБА_1 02.12.2019 р. перетнув державний кордон України з невідомою метою (напрям перетину - виїзд).

Відповідно до ч.1-2 , 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає , у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Судовим розглядом встановлено, що з часу відкриття виконавчого провадження 24.07.2019 р. , та впродовж вчинення всіх необхідних дій для належного виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області №2-347/2010 від 09.02.2011 , у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» боржнику направлялись постанови винесені в рамках ВП №59622250.

Відтак , місцевим судом зроблений правильний висновок , що боржнику відомо про існування боргу, відомо про відкриття виконавчого провадження і він свідомо ігнорує вимоги приватного виконавця.

Оскільки судом встановлено , що приватним виконавцем вжито всіх дій згідно його повноважень та вичерпані всі інші джерела впливу на боржника, окрім обмеження останнього в праві виїзду за кордон, що необхідно для виконання виконавчого листа № 2-347/2010 від 09.02.2011 , суд апеляційної інстанції погоджується із висновком районного суду щодо необхідності задоволення подання приватного виконавця.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Станом на дату винесення оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій спрямованих на погашення заборгованості. Доказів протилежного суду не надано.

Факт завершення виконавчого провадження та повернення його стягувану 30.06.2021, на який посилається скаржник , не є підставою для скасування ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року, адже на момент її ухвалення вказаних обставин не існувало , отже оскаржувану ухвалу не можливо вважати незаконною з наведених підстав.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов