Справа № 212/6824/22
Провадження № 2/364/91/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2023 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» ( , Україна, 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, тел: , , е-пошта )

представник позивача : Оксанич Анна Вячеславівна ( адреса: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 07400, № тел.: НОМЕР_1 , е-пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_3 , е-пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

09.12.2022 до Жовтневого районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою від 23.12.2022 суд матеріали справи разом з позовною заявою за правилами підсудності направив до Володарського районного суду Київської області.

21.03.2023 справа № 212/6824/22 надійшла до Володарського районного суду Київської області.

22.03.2023 суд відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, звернувся до відповідного органу щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

27.03.2023 на адресу суду надійшла відповідь, за якою відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживає.

У позовній заяві позивач зазначає, що 15.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «1 безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 1886899. В подальшому 14.06.2021 за договором факторингу № 14/06/21 право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» . Відповідно до реєстру боржників №5 від 21.09.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги в розмірі 20 328,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14328,00 грн сума заборгованості за відсотками.

28.03.2021 ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 22763-03/2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК « Інвеструм». 29.10.2021 укладено договір факторингу № 29102021 за умовами якого кредитор ТОВ «ФК « ЄАПБ» відступив право вимоги до боржника. Відповідно до реєстру боржників від 29.10.2021 заборгованість складає 9402,00 грн, з яких 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 402,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та на ст. ст. 15,16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України, ст. ст. 4, 9, 19, 27, 43, 49, 58, 60, 61, 133, 141, 175, 177, 184, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 12 Закон України « Про електронну комерцію» просить суд, стягнути з відповідача на користь ТОВ « ФК «ЄАПБ» суму заборгованості :

-за договором позики № 1886899 від 15.03.2021 в розмірі 20328,00 грн;

-за кредитним договором № 22763-03/2021 від 28.03.2021 в розмірі 9402,00 грн,

всього 29730,00 гривень.

Стягнути з боржника судові витрати.

29.03.2023 ухвалою про відкриття провадження від позивача судом були витребувані письмові докази, а саме: оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача (електронні докази, що відповідають вимогам чинного законодавства), зокрема: оригінал кредитного договору та договору позики (заяву про приєднання), додаткові угоди до них, документи щодо погодження на надання кредиту: кредитний висновок та додатки до нього; умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифами банку, зі згодою відповідача про те, що ці документи становлять договір про надання банківських послуг; виписки по картковому рахунку про отримання саме відповідачем платіжної картки, що надає доступ до кредитних коштів, витяг основних умов надання кредиту; розпорядження про надання кредиту; матеріали щодо поточної роботи з клієнтом; фінансову бухгалтерську звітність позичальника; картку кредитної справи встановленого зразка в якій міститься загальна інформація про позичальника і т.п.; контрольні документи (інформація щодо моніторингу кредиту): картку контролю виконання позичальником умов кредитного договору; документація з бухгалтерського обліку кредиту та процентів: розпорядження на відкриття кредитного рахунку та рахунку нарахованих процентів, позабалансових рахунків для обліку кредитних зобов`язань, забезпечення, про зміни умов кредитного договору ; виписки з кредитного рахунка; розрахунки заборгованості по кредиту, процентів, комісійних, штрафних санкцій; статистичну та бухгалтерську звітність; розшифровку дебіторської, кредиторської заборгованості; довідку про рух грошових коштів за рахунком; звіт про фінансові результати ( первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які підтверджують існування певних банківських операцій, нарахування позичальнику кредитних коштів, боргу по основній сумі кредиту та процентам) тощо. Одночасно позивач повинен був надати для огляду та дослідження оригінали договорів факторингу, додаткові угоди договору факторингу, акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу, реєстру боржників.

Позивачу роз`яснено наслідки ненадання доказів, витребуваних судом, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін на 28.04.2023.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що позивач не виконав вимоги суду викладені в ухвалі від 29.03.2023 та не надав письмових ( електронних) доказів.

Так, на адресу суду 10.04.2023 від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, однак позивач не надав оригіналів та не навів обґрунтованих та належних причин неможливості виконання ухвали від 29.03.2023. Тягар доведення неможливості належно виконати ухвалу суду лежить на виконавцеві, однак, в свою чергу, позивач ненавів жодної поважної причини , яка би звільнила його від обов`язку щодо доказування правомірності звернення до суду з даним позовом. Стаття 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року (справа №9901/335/20, провадження № 11-361заі20), звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 22 травня 2003 року № «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представниця отримали ухвалу про відкриття провадження та витребування письмових доказів 03.04.2023.

Станом на 28.04.2023 витребувані докази позивачем суду надані не були.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Отже, для вирішення даного спору та прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не надання позивачем належних письмових (електронних) доказів, унеможливлює встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун