Справа № 346/2420/22
Провадження № 2/346/165/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С. отримавши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, придбаного у шлюбі,

в с т а н о в и в:

29 червня 2022 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна, придбаного в шлюбі (а.с.1-7).

Після задоволення відводів та самовідводів, справу було розподілено на суддю Коваленка Д.С., що підтверджується протоколом розподілу справи між суддями (а.с.177). Але матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 від 19 травня 2023 року (а.с.168), якою він заявив відвід усім суддям Коломийського міськрайонного суду, через те, що ОСОБА_1 працює в цьому суді, судді якого повинні розглядати справу, у зв`язку із чим у нього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів цього суду.

Тож враховуюче це та на підставі частини 2, 7 і 8 статті 40 ЦПК України, суддя Коваленко Д.С. здійснює розгляд заяви про його відвід невідкладно і без повідомлення учасників справи, та виходячи з наступного.

Положення частини 1 статті 55 Конституції України гарантують, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому в силу положень частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Вказана гарантія, в аспекті незалежного та безстороннього суду, знаходить свій прояв і у пункті 5 частини 1 статті 36 ЦПК України відповідно до якого, у якості підстави для відводу (заміни) судді передбачено існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності або неупередженості судді.

Разом з цим, суд враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які гарантують кожному його право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. І, на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року, суд застосовує вказані положення Конвенції, з урахуванням практики цього суду, як джерело права.

Зокрема суд враховує, що розглядаючи справи «Pullar v. The United Kingdom», а також «Padovani v. Italy», «Saraiva de Carvalho v. Portugal» надаючи тлумачення терміну «неупередженість», як складової частини «незалежного і безстороннього суду» у своїх рішеннях від 10 червня 1996 року (п.30), 26 лютого 1993 року (п.27) та 22 квітня 1994 року (п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що неупередженість складається з двох аспектів: суб`єктивної та об`єктивної неупередженості. Особиста неупередженість презюмується, доки не буде доведено інше. Об`єктивний аспект неупередженості наводить до питання про те, чи дозволяють певні факти, які піддаються перевірці, засумніватись у неупередженості судді, незалежно від поведінки останнього.

Разом з цим суд враховує, що в рішенні "Мироненко і Мартенко проти Україні" від 10 грудня 2009 року (заява 4785/02), Європейський Суд зазначив, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими ... (п.69). У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" ... . Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (п.70).

Тож з огляду на це вважаю, що хоча будь-які факти на користь того, що поведінка судді Коваленка Д.С. вказує на наявність у нього упередженості у справі - відсутні, факт здійснення позивачем професійної діяльності саме у Коломийському міськрайонному суді, суддею якого є і суддя Коваленко Д.С., який повинен розглядати справу, може розглядатись як окрема і самостійна підстава для сумніву в його безсторонності, як відповідачем у справі, так і будь-яким іншим представником громадськості. А завдання суду показати чесність процесу здійснення правосуддя, позаяк тільки так забезпечується довіра громадськості до суду.

Тому на виконання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема з метою забезпечення гарантії відповідача на розгляд його справи безстороннім судом, з урахуванням правових висновків Європейського Суду з прав людини, і оскільки відповідач наполягає на цьому, заяву про відвід судді Коваленка Д.С. слід задовольнити та направити справу до апарату суду, для визначення іншого судді для розгляду цієї справи у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Отже, керуючись статтями 2,3,19,23,33,34,36-40,43,49,76-83,120-127,182,247-248,252,253,258-261,268,272,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву ОСОБА_2 про відвід судді Коваленка Д.С. від 19 травня 2023 року.

Відвести суддю Коваленка Дениса Сергійовича від розгляду цивільної справи №346/2420/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, придбаного у шлюбі.

Цивільну справу №346/2420/23 передати до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, для визначення іншого судді для розгляду цієї справи у порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Коваленко Д. С.