КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/7320/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Кулікової С.В., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 19004,08 грн, заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12473,88 грн, а також судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем.

Вказував, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Зазначає, що відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася).

Крім того, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12473,88 грн.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511).

Зазначав, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 31477,96 грн.: 19004,08 грн. - сума заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води; 12473,88 грн. - сума заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Враховуючи вище викладене просив задовольнити позов.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за послуги, спожиті з 01 травня 2018 року з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 19004,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за послуги, спожиті до 01 травня 2018 року з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 12473,88 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго 2 270, 00 грн судового збору.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.05.2018 по 12.12.2019 року є не обгрунтованими та до них може бути застосовано строк позовної давності.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказувала, що позивач в своїй заяві зазначає "Відповідно до ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому Законом порядку". Однак, при цьому, позивач не зазначає порядок розрахунку ним нарахованих "сум до сплати", з наданого ним розрахунку і незрозуміло формулу розрахунку, чи нараховувалась плата за підігрів води з урахуванням показань встановлених в квартирі відповідача лічильників, чи за нормами, якими саме є ці норми, чим вони були затверджені у відповідний період. Також, у випадку нарахування позивачем розміру плати відповідності до норм, позивач не зазначає в позові причини неврахування показань лічильника гарячої води, наявного в квартирі відповідача.

Зазначила також те, що позивачем не враховано ряду проплат, які мали місце після подачі позову здійсненні 12.10.2022 року за постачання гарячої води у розмірі 7000 грн; 12.10.2022 року за постачання теплової енергії у розмірі 10 000 грн.

Вважає, що ухвалюючи рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав не встановленими, а також не враховано при ухваленні рішення наявні докази не обгрунтованості позовних вимог, тому рішення є незаконним та необгрунтованим і підлягає скасуванню.

04 квітня 2023 року на поштову адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на апеляційну скаргу, з пропуском строку встановленого апеляційним судом (ухвалу про відкриття апеляційної провадження позивач отримав 16.03.2023 року, строк визначений апеляційний судом для подачі відзиву на апеляційну скаргу встановлено до 29.03.2023 року).

Як на підставу поновлення строк на подачу відзиву, представник позивача посилається на воєнний стан в країні та на виконання Наказу щодо проведення евакуації працівників та відвідувачів підприємтв, установ, та організацій при оголошенні сигналу "Повітряна тривога". Просив поновити пропущений строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу у даній справі. Також просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції вважає наведені у відзиві обставини, як підставу пропуску строку поважними та приходить до висновку про поновлення строку Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» для подання відзиву на апеляційну скаргу.

17 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, з якої зокрема вбачається, що відповідач з доводами викладених у відзиві не погоджується через їх не обгрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач нерегулярно вносив плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

За положеннями статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Отже, у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири та зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач.

КП«Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

На підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12473,88 грн.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511).

Будучи споживачем даних комунальних послуг, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала обов`язки по їх оплаті, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 19004,08 грн. - сума заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, 12473,88 грн. - сума заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову, оскільки матеріали справи містять докази про те, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі здійснювала оплату за послуги, які отримані за житлово-комунальні послуги.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.05.2018 по 12.12.2019 є необгрунтованими та до них слід застосувати строк позовної давності, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість у відповідача виникла фактично з жовтня 2018 року (за травень, червень, серпень та вересень 2018 року відсутня заборгованість, що підтверджується розрахунком), з позовною заявою позивач звернувся до суду у липні 2021 року, тобто в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не зазначено порядок розрахунку ним нарахованих сум до сплати, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки жодних звернень або претензій про неотримання, ненадання або не користування послугами з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води чи/або звернень щодо перерахунку або невірних нарахувань за надані послуги матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права стосовно оцінки доказів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд першої інстанції надав належну правову оцінку всім наданим доказам які містяться в матеріалах справи, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки вказаних доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не враховано ряду проплат, які мали місце після подачі позову, а саме які здійсненні 12.10.2022 року за постачання гарячої води у розмірі 7000 грн та 12.10.2022 року за постачання теплової енергії у розмірі 10 000 грн, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як зазначив представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, вказані проплати були зараховані на погашення заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнові права позивача були порушені відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «26» квітня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник