Ухвала

Іменем України

07 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 404/4935/21

провадження № 61-10531ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» (далі - КНП «КОЛ КОР»), в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ КНП «КОЛ КОР» № 207-л від 04 червня 2021 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу»;

- поновити її на посаді сестри медичного відділення консультативної поліклініки Кіровоградської обласної лікарні з 04 червня

2021 року;

- стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 червня 2021 року 02 серпня 2021 року у розмірі 12 009,40 грн;

- стягнути з КНП «КОЛ КОР» на свою користь 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КНП «КОЛ КОР» № 207-л від 04 червня 2021 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу». Поновлено ОСОБА_1 на посаді сестри медичного відділення консультативної поліклініки КНП «КОЛ КОР» з 04 червня 2021 року. Стягнуто з КНП «КОЛ КОР» на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 04 червня 2021 року до дня ухвалення судового рішення у сумі 133 817,97 грн. Стягнуто з КНП «КОЛ КОР» на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з КНП «КОЛ КОР» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 816,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4 224,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КНП «КОЛ КОР» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України (малозначні справи).

22 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в обґрунтування якої зазначала, що у постанові Кропивницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

Просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 9 000,00 грн та у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000,00 грн.

Додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Доповнено постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 лютого 2023 року абзацом наступного змісту: «Стягнути з КНП «КОЛ КОР» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 2 000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000,00 грн».

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану представницею у період провадження у суді першої інстанції, розмір та умови яких визначений договором про надання правової (правничої) допомоги. Решта суми, яку просить стягнути позивачка не є належним чином документально обґрунтованою і доведеною, такою сумою що охоплюється умовами договору. Розподіляючи витрати, які позивачка понесла на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд виходив з наявності у матеріалах справи договору про надання правничої допомоги, а також акта виконаних робіт, які є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір доведений документально, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

17 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду (через систему «Електронний суд») із касаційною скаргою на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що умовами договору про надання правової допомоги від 15 червня 2021 року визначено вартість такої допомоги; адвокатка представляла її інтереси у трьох судових засіданнях, що відображено у акті виконаних робіт від 30 травня 2022 року, а тому витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції мають бути відшкодовані у розмірі 9 000,00 грн.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Встановлені судами обставини

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 заявляла вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Під час розгляду цієї справи у місцевому суді представницею ОСОБА_1 була адвокатка Балюра С. В., яка діяла на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 15 червня 2021 року.

Пунктом 2.1. цього договору обумовлено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати йому правову допомогу у цивільній справі. За дорученням замовника виконавець здійснює комплекс заходів, пов`язаних з наданням консультацій, складання документів правового характеру, підписання позовів та представництва прав і обов`язків замовника, здійснення інших необхідних видів правової допомоги, пов`язаних зі змістом доручення.

Пунктом 5 договору про надання правової (правничої) допомоги від 15 червня 2021 року визначено розмір і порядок внесення гонорару.

Зокрема, у пункті 5.1 йдеться, що за надану правову допомогу замовник сплачує виконавцю гонорар, розмір якого встановлюється з розрахунку вартості 1 (однієї) умовної години правової допомоги, що становить 1 000,00 грн.

До договору долучено акт виконаних робіт від 30 травня 2022 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 15 червня 2021 року № 1/06 та копію прибуткового касового ордеру від 15 червня 2021 року.

Актом виконаних робіт про надання правової допомоги від 30 травня 2022 року, де замовником зазначена ОСОБА_1 , а виконавцем адвокатка Балюра С. М., підтверджуються надані наступні види правової допомоги:

15 червня 2021 року - підготовка та подання позову, адвокаткою витрачено на це 1 умовну годину часу та визначено вартість такої послуги у сумі 1 500,00 грн;

04 серпня 2021 року- підготовка та подання уточненого позову, адвокаткою витрачено на це 1 умовну годину часу визначено вартість такої послуги у сумі 500,00 грн;

15 листопада 2021 року - участь у засіданні, адвокаткою витрачено на це 2 представницьких години часу та визначено вартість такої послуги у сумі 2 000,00 грн;

16 грудня 2021 року - участь у засіданні, допит свідка, адвокаткою витрачено на це 3 представницьких години часу та визначено вартість такої послуги у сумі 3 000,00 грн;

04 лютого 2022 року - участь у засіданні, допит свідків, адвокаткою витрачено на це 2 представницьких години часу та визначено вартість такої послуги у сумі 2 000,00 грн.

За змістом копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 15 червня 2021 року № 1/06 та копії прибуткового касового ордеру 15 червня 2021 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги прийнято 10 000,00 грн.

Апеляційний суд, стягуючи з КНП «КОЛ КОР» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 2 000,00 грн, виходив з того, що договором про надання правової (правничої) допомоги від 15 червня 2021 року визначена вартість лише умовної години правової допомоги, що становить 1 000,00 грн, вартість представницьких годин, про які зазначено в акті виконаних робіт договором не визначена. Актом підтверджується витрата адвокаткою 2 умовних годин, що витрачені на підготовку та подання позову, а також підготовку та подання уточненої позовної заяви.

Такий висновок апеляційного суду є обґрунтованим з огляду на таке.

Нормативно-правове обґрунтування

Кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом положень частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Висновки Верховного Суду

При вирішенні питання щодо відшкодування відповідачці витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції апеляційним судом враховано, що внесення заявницею оплати за гонорар адвокатки у розмірі 10 000,00 грн підтверджується копіями квитанції до прибуткового касового ордеру від 15 червня 2021 року № 1/06 та прибуткового касового ордеру від 15 червня 2021 року.

Водночас, договором про надання правової (правничої) допомоги від 15 червня 2021 року визначена вартість лише умовної години правової допомоги, що становить 1 000,00 грн, вартість представницьких годин, про які зазначено в акті виконаних робіт договором не визначена. Актом підтверджується витрата адвокаткою 2 умовних годин, що витрачені на підготовку та подання позову, а також підготовку та подання уточненого позову.

Тож, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану представницею у період провадження у місцевому суді, розмір та умови яких визначений договором про надання правової (правничої) допомоги.

Щодо доводів касаційної скарги

Доводи касаційної скарги про те, що адвокатка представляла інтереси заявниці у трьох судових засіданнях, а тому витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції мають бути відшкодовані у розмірі 9 000,00 грн, Верховний Суд оцінює критично з огляду на таке.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Водночас, цивільно-процесуальним законодавством сформовані критерії, які підлягають застосуванню при визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на користь сторони, яка виграла справу, а саме: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру та співмірність зі складністю справи і пропорційність до ціни позову.

Тож, сторона спору у договорі зі своїм адвокатом може визначати будь-яку ціну адвокатських послуг. Проте, суд, за результатами розгляду справи, здійснюючи розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний враховувати критерії, визначені законом.

Вирішення питання про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та визначення її розміру вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням поданих сторонами доказів.

У справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, судом апеляційної інстанцій враховано реальність та необхідність понесених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу, а також надані у їх підтвердження докази.

Оскільки, актом виконаних робіт підтверджується витрата адвокаткою 2 умовних годин, що витрачені на підготовку та подання позову, а також підготовку та подання уточненого позову, та зважаючи на характер виконаної адвокаткою роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану представницею у період провадження у місцевому суді, розмір та умови яких визначений договором про надання правової (правничої) допомоги від 15 червня 2021 року.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду.

Враховуючи, що додаткова постанова Кропивницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, тож касаційна скарга є необґрунтованою, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний