Провадження № 2/752/577/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.03.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Ракоїд Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «УБЕР Україна», про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

у червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Здорово», ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «УБЕР Україна», про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з ПрАТ «СК «Здорово» страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн, з ОСОБА_2 стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування в сумі 71 387,66 грн. Судові витрати просить покласти на відповідачів пропорційно до задоволених вимог.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.01.2018 приблизно о 17 год 10 хв на площі Дарницькій, 1 у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Corolla» держаний номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобілем «Skoda Fabia», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2018 винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29.01.2018 визнано ОСОБА_2 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1653834 від 21.10.2017.

Позивач зазначає, що він звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, однак представник ПрАТ СК «Здорово» у визначений строк не з`явився для огляду транспортного засобу, в зв`язку з чим він був вимушений звернутись до СОД ТОВ «Пасат Консалтинг Груп».

Відповідно до звіту № 27/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного 05.03.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», держаний номерний знак НОМЕР_1 , складає 148 118,90 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 171 387,66 грн.

Оскільки страховою компанією не була сплачена сума страхового відшкодування, просить стягнути з ПрАТ СК «Здорово» матеріальну шкоду, визначену відповідно до звіту № 27/02-ТЗ, з урахуванням ліміту відповідальності в розмірі 100 000,00 грн. На підставі положень ст. 1194 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування в сумі 71 387,66 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 19 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «УБЕР Україна», про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 71 387,66 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва 19 квітня 2019 року скасовано. Справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні у підготовче судове засідання.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 вказав, що позовні вимоги позивача до відповідача-1 вважає обґрунтованими, оскільки відносини у сфері обов`язки страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив врахувати сплачену ним 1 000,00 грн франшизи на користь позивача. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача-2 застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-праві відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ1653834 зі страховою сумою у розмірі 100 000,00 грн, то відповідно до ст. 22 вказаного Закону саме сраховик ПрAT «СК «ЗДОРОВО» має здійснити виплату страхового відшкодування у межах 100 000,00 грн. Проте відповідач-2 не погоджується з розрахунком матеріального збитку, що був наданий позивачем в якості додатків до позовної заяви, а також не погоджується з позовними вимогами в частині визначення суми відшкодування, що підлягає відшкодуванню ним, оскільки Звіт №27/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу складений СОД ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» від 05 березня 2018 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ «Toyota Corolla», л.н.з. НОМЕР_1 , встановлена у розмірі 171 387,66 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ становить 16%, а розмір матеріального збитку, завданого власнику КТЗ становить 148 118,90 грн, що не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої в Міністерстві юстиції України від 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. З огляду на наявні сумніви відповідач-2 вважає за необхідне витребувати у оцінювача електроні цифрові кольорові фотокартки пошкодженого ТЗ «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , та призначити по справі судову автотоварознавчу експертизу з вказівкою проводити експертизу по матеріалам справи, повідомивши експерта про кримінальну відповідальність. Відповідач-2 вважає, що віднявши від вартості відновлювального ремонту коефіцієнт зносу та податок на додану вартість, перевіривши правильність складання калькуляції можливе взагалі встановлення вартості матеріального збитку нижче ніж страхова сума за Договором страхування АМ1653834, а тому у відповідача-2 взагалі не виникне необхідність доплати матеріальної шкоди.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» та третя особа ТОВ «УБЕР Україна» своїм правом на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву не скористалися.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.04.2021 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.21 поновлено провадження у справі для виконання клопотання експерта Новоселецького В.В., якому призначено проведення вказаної експертизи у цій справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.01.2022 призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експертів поставити наступні питання: - Яка ринкова вартість транспортного засобу «ToyotaCorolla», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 29.01.2018 р.? -Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ToyotaCorolla», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 29.01.2018 р.? - Яка вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , без врахування податку на додану вартість станом на 29.01.2018 р.? Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків згідно ст. ст. 384, 385 КК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.07.2022 поновлено провадження у справі у зв`язку із поверненням 19 липня 2021 матеріалів справи разом із висновком експерта за результатами проведення призначеної судом експертизи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявні заяви, у яких сторона позивача неодноразово просила суд здійснювати розгляд справи без участі позивача та його представника, що ураховується судом при вирішенні питання про можливість розгляду справи по суті спору у відсутності позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» та третя особа ТОВ «УБЕР Україна» у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення судових повісток - повідомлень на електронні адреси, зазначені у матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про часткове визнання позову, у якій вказав, що визнає заявлені позивачем вимоги у розмірі 16 781,54 грн, що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту (101 979,30) та вартістю матеріального збитку (85 197,76грн).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи на їх представників за наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 29.01.2018 приблизно о 17 год 10 хв на площі Дарницькій, 1 у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Corolla», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобілем «Skoda Fabia», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.03.2018 р. винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась означена ДТП, визнано водія транспортного засобу «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

У відповідності до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки «Toyota Corolla», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Здорово» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1653834 від 21.10.2017.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Здорово» не вчинено дій щодо огляду пошкодженого транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку, в зв`язку з чим позивач звернувся до СОД ТОВ «Пасат Консалтинг Груп».

Згідно звіту № 27/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, складеного 05.03.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla» держаний номерний знак НОМЕР_1 , складає 148 118,90 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 171 387,66 грн.

ПрАТ «СК «Здорово» не вчинено дій щодо виплати страхового відшкодування.

За інформацією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг, ПрАТ «СК «Здорово» 22.02.2018 анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності, та 11.04.2018 виключено з Державного реєстру фінансових установ, у зв`язку із анулюванням ліцензії Товариства на провадження страхової діяльності. ПрАТ «СК «Здорово» позбавлена членства в МТСБУ, проте зазначене не звільняє її від відповідальності.

Так, за змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено статтею 1194 ЦК України. Згідно з її положеннями особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі №201/16373/16-ц зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20))....».

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ СК «Здорово» не здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого.

Відповідно до звіту № 27/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного 05.03.2018 року, який було надано суду позивачем вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», держаний номерний знак НОМЕР_1 , складає 148 118,90 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 171 387,66 грн.

Однак, згідно висновку експерта Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 08.07.2022 за № СЕ - 19/111-22/19265-АВ ринкова вартість транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 29.01.2019, становила 449 966,90 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на - 29.01.2018, складала 101 979,30 грн. Вартість матеріального збитку, спричинений власнику транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 . без врахування податку на додану вартість станом на 29.01.2018 становила 85 197, 76 грн.

При вирішенні даного спору судом до уваги приймається зазначений висновок судового експерта, оскільки, останній відповідає вимог закону та є таким, що беззаперечно підтверджує розмір завданого позивачу матеріального збитку.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 із змінами - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних норм законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи шкода, завдана позивачу у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу, відшкодована не була, оскільки доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять.

З огляду на те, що за висновком судового експерта вартість матеріального збитку, завданого позивачу склала суму в розмірі 85 197, 76 грн (без ПДВ), страховою компанією не було виплачено позивачу суму страхового відшкодування з урахуванням розміру франшии за полісом, що склав 1 000,00 грн., а тому позовні вимоги про стягнення з ПрАТ СК «Здорово» страхового відшкодування підлягаю задоволенню частково у розмірі 84 197,76 (вартість матеріального збитку 85 197,76 - 1000,00 франшизи, що виплачена винуватцем у ДТП потерпілому).

Із матеріалів справи убачається, що між вартістю матеріального збитку та відновлювального ремонту позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.1194 ЦК України, як особи з вини якої настав страховий випадок.

Варто відзначити, що після проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи, стороною відповідача подано заяву про визнання позову в частині покладення на ОСОБА_2 обов`язку по відшкодуванню позивачу різниці між вартістю матеріального збитку та відновлювального ремонту, що складає 16 781,54 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Отже, вирішуючи спір по суті, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що з підстав невиконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем щодо сплати між вартістю матеріального збитку та відновлювального ремонту, з урахуванням страхового відшкодування, яке підлягало виплаті ПрАт СК «Здорово», така різниця відшкодовуються особою, з вини якої настав страховий випадок. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновку експерта Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 08.07.2022 за № СЕ - 19/111-22/19265-АВ та визнання ОСОБА_2 позовних вимог в цій частині у розмірі 16 781,54 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. З відповідача -1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 841,97 грн, а з відповідача -2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 167,81 грн, що є пропорційним до задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76,77, 78, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «УБЕР Україна», про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Казіміра Малевича, 86-Н) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук Полтавської області, ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування у розмірі 84 197,76 грн та судовий збір у розмірі 841,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Нова Каховка Херсонської області, ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук Полтавської області, ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) різницю між вартістю матеріального збитку та відновлювального ремонту, що складає 16 781,54 грн та судовий збір у розмірі 167,81 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя