Постанова

Іменем України

12 липня 2023 року

м. Київ

справа № 465/2673/20

провадження № 61-2969св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Червоноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Беніцької Валентини Іванівни на постанову Львівського апеляційного суду від 24 січня 2023 рокуу складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати нечинним та скасувати юридичний факт встановлення батьківства, а саме що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити з актового запису про народження ОСОБА_6 відомості про батька ОСОБА_5 ; анулювати свідоцтво про народження ОСОБА_6 , видане 22 січня 2020 року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); усунути від спадкування ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовна заява мотивована тим, що діючи в інтересах ОСОБА_8 згідно наданих ним повноважень по оформленню спадщини після смерті його сина - ОСОБА_5 , який проживав у АДРЕСА_1 , від нотаріуса він дізнався, що заяву про прийняття спадщини подала ще відповідачка ОСОБА_9 , як дочка спадкодавця, однак, на переконання ОСОБА_8 , відповідачка не може бути дочкою його покійного сина та, відповідно, його ( ОСОБА_8 ) онукою, а внесення змін в актовий запис про її народження було вчинено вже після смерті ОСОБА_5 , з порушенням чинного законодавства.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2022 року у складі судді Кузь В. Я. провадження у даній справі закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року у справі №447/2522/19 встановлено факт батьківства ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язано Червоноградський відділ реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис №798 від 19 жовтня 1995 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області на ОСОБА_7 , а саме у графі відомості про батька записати батьком « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України». У графі по батькові дитини змінити з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року у справі №447/2522/19 провадження у справі за заявою адвоката ОСОБА_8 - Калмикова С. В. про перегляд рішення суду від 11 грудня 2019 року за нововиявленими обставинами закрито.

Закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги, які просить задовольнити представник позивача, вже були предметом розгляду в іншому судовому процесі, а тому вимоги позивача стосуються того ж предмету спору, який встановлено рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року, що набрало законної сили і було виконане.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Калмикова С. В., який діє в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , задоволено. Ухвалу Франківського районного суду

м. Львова від 18 травня 2022 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що справа за заявою

ОСОБА_13 про встановлення факту батьківства, до участі в якій

ОСОБА_8 залучено не було, розглядалась в порядку окремого провадження, за участі заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції, а ця справа, яка розглядалась в порядку позовного провадження, відрізняється від названої вище справи не лише видом провадження, а й сторонами (учасниками справи), предметом спору та підставами заявлених вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У березні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Беніцької В. І. на постанову Львівського апеляційного суду від 24 січня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2023 року у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до розпорядження в. о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року № 696/0/226-23, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 31 травня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю., судді: Білоконь О. В., Осіян О. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Беніцька В. І., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що представник Калмиков С. В. у непроцесуальний спосіб ставить під сумнів та оскаржує обставини, які встановлені судовим рішенням, що станом на день розгляду справи не скасоване та виконане.

Крім того, адвокат Калмиков С. В. також звертався до суду із заявою про перегляд рішення суду від 11 грудня 2019 року за нововиявленими обставинами, проте ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року провадження за його заявою було закрито, оскільки у нього відсутня довіреність на представництво інтересів

ОСОБА_8 , видана відповідними органами України, а є тільки та, що видана російською федерацією, дипломатичні відносини меж державами розірвано, а тому суд відхилив вказані документи на представництво та вважав, що відсутні правові підстави на звернення з відповідною заявою.

Представником ОСОБА_2 подавалось до матеріалів апеляційного провадження клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України, яке було безпідставно відхилено колегією суддів апеляційного суду.

Зазначає, що 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», а тому повноваження адвоката

Калмикова С. В. не підтверджені.

Крім цього, фактично, адвокат Калмиков С. В. безпідставно звертається одночасно в порядку представництва інтересів ОСОБА_1 і

ОСОБА_8 .

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому Калмиков С. В. просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись на те, що постанова апеляційного суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права і доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати нечинним та скасувати юридичний факт встановлення батьківства, а саме: що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити з актового запису про народження ОСОБА_6 відомості про батька ОСОБА_5 ; анулювати свідоцтво про народження ОСОБА_6 , видане 22 січня 2020 рокуЧервоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); усунути від спадкування ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З матеріалів справи вбачається, що довіреністю 50АБ4056979 від 27 грудня 2019 року, засвідченою Резніковою С. Л., нотаріусом Реутовського нотаріального округу Московської області, зареєстрованою в реєстрі №50/260-н/50-2019-5-908, ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_1 прийняти спадщину і вести спадкову справу з правом отримання свідоцтва про право на спадщину на його ім`я стосовно усього майна, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 його сина ОСОБА_5 , з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, в тому числі отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 уклав з адвокатом Калмиковим С. В. договір про надання правничої допомоги №77/Б, відповідно до якого виконавець приймає на себе обов`язок представляти ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_8 в усіх органах державної влади, установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності, органах досудового розслідування, прокуратурі, районних, апеляційних та касаційних судах України.

Крім того, в матеріалах справи міститься довіреність 50АБ4131687

від 24 вересня 2020 року, посвідчена нотаріусом Реутовського нотаріального округу Московської області Резніковою С. Л., зареєстрована в реєстрі №50/260-н/50-2020-3-1573, якою ОСОБА_8 уповноважив Калмикова С. В. прийняти спадщину і вести спадкову справу з правом отримання свідоцтва про право на спадщину на йог ім`я відносно усього майна, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 його сина ОСОБА_5 , з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, в тому числі отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Представляти його інтереси в усіх органах державної влади, зокрема, районних, апеляційних та касаційних судах України, а також діяти у відповідності до договору №77/Б про надання правового захисту від 06 квітня 2020 року.

Встановлено, що на розгляді в Миколаївському районному суді Львівської області знаходилась цивільна справа №447/2522/19 (провадження

№2-о/447/85/19) за заявою ОСОБА_13 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції, про встановлення факту батьківства.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року у справі №447/2522/19 встановлено факт батьківства

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові, відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Червоноградський відділ реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис №798 від 19 жовтня 1995 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: у графі відомості про батька записати батьком « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України». У графі по батькові дитини змінити з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року у справі №447/2522/19 провадження у справі за заявою адвоката ОСОБА_8 - Калмикова С. В. про перегляд рішення суду від 11 грудня 2019 року за нововиявленими обставинами закрито.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2022 року у цій справі провадження у даній справі закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою та підстав для її скасування немає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена,

по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо

в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Справа за заявою ОСОБА_13 про встановлення факту батьківства розглядалась в порядку окремого провадження за участі заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції.

В той час як ця справа за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Червоноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання нечинним а скасування юридичного факту про батьківство, усунення від спадкування, розглядається в порядку позовного провадження, відрізняється від вказаної вище справи не лише видом провадження, а й сторонами (учасниками справи), предметом спору та підставами заявлених вимог.

Таким чином, у вказаних справах різні сторони, підстави та предмет спору, тобто у даному випадку спори не є тотожними, у зв`язку із чим апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, для закриття провадження в даній справі у суду першої інстанції не було, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, апеляційним судом вмотивовано відхилено доводи відповідача ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження, оскільки на підтвердження представницьких повноважень на вчинення процесуальних дій від імені та в інтересах ОСОБА_1 (громадянина України) у даній справі в суді апеляційної інстанції, до апеляційної скарги адвокатом Калмиковим С. В. долучено два ордера, кожен з яких виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 06 квітня 2020 року, тобто документ, який підтверджує повноваження адвоката як представника, що в повній мірі відповідає вимогам частини четвертої статті 62 ЦПК України, а тому підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України для закриття апеляційного провадження, немає.

Суд касаційної інстанції зазначає, що у даній справі позивачем виступає ОСОБА_1 , громадянин України, представником якого є адвокат Калмиков С. В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 06 квітня 2020 рокута ордеру на надання правової (правничої) допомоги, а тому доводи касаційної скарги про те, що повноваження адвоката Калмикова С. В. не підтверджені і він безпідставно звертається в порядку представництва інтересів ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Отже, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційним судом не було порушено норм процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін, тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Беніцької Валентини Іванівни залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 24 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:Н. Ю. Сакара
О. В. Білоконь
О. М. Осіян