Справа №442/1295/23
Провадження №2/442/446/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Грицай М.М.,
секретар судових засідань Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання та лікування дочки.
Вказані вимоги обгрунтовані наступним. 11.10.2008 позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 . За час подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.07.2010 шлюб між сторонами розірвано. Дочка залишилася проживати з матір`ю. Рішенням суду від 04.10.2010 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_4 в ромірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У дитини встановлено діагноз - асиметрична плосковальгусна стопа. З метою покращення стану здоров`я дитини неодноразово зверталася за медичною допомогою до спеціалістів, дочка проходила комплекс діагностичних та лікувальних процедур, а також потребує постійного придбання додаткових ліків, спеціальних продуктів харчування. Протягом останніх років дитині двічі діагностовано гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, внаслідок чого призначено ліки та ін`єкції. У період з 26.11.2022 по 07.12.2022 дочка ОСОБА_4 проходила лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі. Отож, значні кошти витрачаються на діагностику, лікування та реабілітацію дитини. Позивач займається її вихованням, лікуванням, несе додаткові витрати на утримання дитини. ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, аліменти сплачує частково. Зважаючи на вказане, просить суд разово стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання та лікування дочки ОСОБА_4 в розмірі 8123,40 грн.
У судове засідання позивач не з`явилася, подала клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив не подав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 21.07.2010 між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 шлюб розірвано, актовий запис №152, після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.2009.
13.12.2021 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагностовано гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, призначено ліки, ін`єкції, що вбачається з огляду лікаря ОСОБА_7 від 13.12.2021. На вказане лікування дитини витрачено 1356,20 грн, що підтверджується фіскальними чеками від грудня 2021 року на суму 1157 грн. та 199,20 грн.
Згідно з оглядом лікаря ОСОБА_8 від 17.01.2022, у ОСОБА_3 діагностовано гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, призначено ліки, ін`єкції. На зазначене лікування дитини витрачено кошти в сумі 798,80 грн., що підтверджується фіскальними чеками від січня 2022 року на суму 387 грн, 42,00 грн, 260,50 грн, 109,30 грн.
Відповідно до довідки лікаря КНП "Дрогобицька міська поліклініка" ДМР ОСОБА_7 , дитина ОСОБА_3 не відвідувала школу з 17.01.2022 по 04.02.2022 з приводу вірусного захворювання.
Як вбачається з консультаьтивного висновку спеціаліста Медичного центру "Консиліум" лікаря Мачічки О.І. від 02.05.2022, у ОСОБА_3 встановлено діагноз: асиметрична плосковальгусна стопа, сколіотичне порушення, асиметрія хребта. Рекомендовано лікування, зокрема, масаж, реаблітацію.
Відповідно до фіскальних чеків ТзОВ "Медичний Центр Консиліум" від травня 2022 року, на медичний масаж ОСОБА_3 витрачено кошти в сумі 1800 грн, та на плантоскопію в сумі 2000 грн.
З виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання з 26.11.2022 по 07.12.2022 проходила медичне лікування в амбулатрно-поліклінічному закладі з приводу захворювання. На вказане лікування витрачено кошти в сумі 606,20 грн., 616,10 грн, 245,99 грн, 425,10 грн, що підтверджується фіскальними чеками від листопада, грудня 2022 року.
За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яку ратифіковано Постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, та набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).
Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.
Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.
Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 постановлено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.
Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Тобто, заявляючи разові, періодичні або постійні витрати, необхідно надати суду докази усієї суми витрат та їх необхідність, тобто, якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на ряд захворювань у дитини, у зв`язку з чим нею витрачалися кошти на діагностику, лікування, в тому числі масаж дитини. Наявність проблем зі здоров`ям дочки ОСОБА_4 потребує постійних обстежень та консультацій, придбання ліків, тощо.
Суд вважає, що в даному випадку витрати на лікування при такому стані здоров`я дитини є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.
Відповідно до долучених позивачем доказів вбачається, що документально підтвердженою є сума фактично зазнаних витрат на лікування дитини у розмірі 7848,39 грн. Отож, позовні вимоги слід задоволити частково.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 280-282, 352, 354, 367 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), додаткові витрати на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7848,39 грн (сім тисяч вісімсот сорок вісім гривень 39 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.04.2023.

Суддя Марія Грицай