Справа № 462/8380/14-ц
УХВАЛА

31 травня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Петришак С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_1 22.05.2023 року звернулася до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження у справі №462/8380/14-ц за позовом ПАТ«УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилається на те, що постановою державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львова ГТУ МЮ у Львівській області від 08.08.2019 року відкрито виконавче провадження №59742765 на підставі виконавчого листа №462/8380/14-ц, виданого 11.11.2016 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» 32719 дол. США заборгованості за кредитним договором №0 від 27.07.2007 року, пені у розмірі 4490,71грн., та 3645 грн. судового збору. 28.11.2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Галицька фінансова компанія» укладено Договір факторингу №2019/11-2, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» набуло право грошової вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 28.11.2019 року між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення прав вимоги №39/19, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» відступило ОСОБА_1 право вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . У зв?язку з наведеним, просить її заяву задовольнити.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому заявник та державний виконавець, кожен з яких подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження за її відсутності.

Дослідивши заяву, перевіривши наведені заявником доводи щодо заміни стягувача за виконавчим провадженням, вивчивши матеріали заяви, а також матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.10.2015 року, яке набрало законної сили, рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26.06.2015 року в частині солідарного стягнення скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 32719 дол. США заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 року та пеню у розмірі 4490,71 грн., а також 3654 грн. судового збору.

11.11.2016 року Залізничним районним судом м.Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 32719 дол. США заборгованості за кредитним договором №0 від 27.07.2007 року та пені 4490,71грн. (т.1 а.с.162)

08.08.2019 року Залізничним ВДВС міста Львова ГУЮ у Львівській області, на підставі виданого виконавчого листа №462/8380/14-ц, було відкрито виконавче провадження №59742765 (т.3 а.с.6)

28.11.2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Галицька фінансова компанія» укладено Договір факторингу №2019/11-2 відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» набуло право грошової вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (т.2, а.с.217-225)

28.11.2019 року між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення прав вимоги №39/19, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» відступило ОСОБА_1 право вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (т.2, а.с.226-231).

Відповідно до п.1.1. Договору про відступлення прав вимоги №39/19 від 28.11.2019 року кредитний договір №0 від 27.07.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами в тому числі всі додаткові угоди до нього, що укладений мж первісним Кредитором та Боржником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов?язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов?язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов?язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Тотожна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2021 року у справі № 2-1069/11 (провадження № 61-8036св21).

Матеріали справи не містять відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №39/19 від 28.11.2019 року, укладеного між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 набула право вимоги за кредитним договором №0 від 27.07.2007, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , отже звернення заявника до суду із відповідною заявою відповідає вимогам ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому її заява про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.258-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №59742765 з виконання виконавчого листа №462/8380/14-ц, виданого 11.11.2016 року Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний