УХВАЛА

25 липня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення,

В засіданні приймали участь:

заявник: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст.444 ЦПК України. Просить суд в порядку повороту виконання судового наказу у справі №569/17869/22 стягнути з ОСББ "СОБОРНА-416-Б" на його користь грошові кошти у розмірі 9 060,00 грн. - заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку, 248,10 грн - судовий збір за подання стягувачем заяви про видачу судового наказу. Крім цього, заявник просить стягнути з ОСББ "СОБОРНА-416-Б" на його користь 134, 20 грн - судовий збір за подання боржником заяви про скасування судового наказу, 930, 81 грн - 10 % від суми стягнення у виконавчому провадженні та 300,00 грн - виконавчий збір за відкриття виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 20.06..2023 скасовано судовий наказ у справі №569/17869/22. У виконавчому провадженні ВП №71360226 було здійснене фактичне повне виконання вказаного судового наказу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження утримані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/17869/22 за заявою ОСББ "СОБОРНА-416-Б" видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ "СОБОРНА-416-Б" заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку у розмірі 9 060,00 грн та 248,10 грн судового збору.

На підставі поданого ОСББ "СОБОРНА-416-Б" судового наказу ВДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №711170201 з примусового виконання судового наказу у справі №569/17869/22.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Анненковою О.Ю. від 06.06.2023 у виконавчому провадженні №71360226 з виконання судового наказу №569/17869/22, виконавче провадження закінчено, у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.06.2023 судовий наказ у справі №569/10695/22 за заявою ОСББ "СОБОРНА-416-Б" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку з ОСОБА_1 скасовано.

Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення, він відмовляє в позові повністю.

За приписами ч.9 ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.6 ст.444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року N 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Вимоги заявника про поворот виконання судового наказу та стягнення грошових коштів у розмірі 9 442, 30 грн, з яких 9 060,00 грн. - заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку, 248,10 грн - судовий збір за подання стягувачем заяви про видачу судового наказу та 134, 20 грн - судовий збір за подання боржником заяви про скасування судового наказу, є обґрунтованими, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення зі стягувача на користь боржника зазначеної суми коштів в порядку повороту виконання судового наказу.

Щодо інших вимог суд зазначає, що згідно з частинами 4, 10 статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Згідно з частинами 2, 3 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження", витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18) та у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року у справі справа № 296/7644/17 провадження № 61-8784св20.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення боржнику стягнутої державним виконавцем суми витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн та виконавчого збору в сумі 930, 81 грн, має вирішуватися не в порядку повороту виконання судового рішення, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 31.03.2021 у справі № 296/7644/17.

Суд також звертає увагу на те, що поворот виконання рішення є виключно процесуальним питанням, в обсяг з`ясування якого входять обставини щодо можливої гарантії захисту майнових прав особи, шляхом повернення сторін виконавчого провадження у попереднє становище, тобто повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням, відтак вимога особи чи відповідні висновки суду, які зводяться до зобов`язаня позивача вчинити дії, які не були предметом відповідного судового (розгляду), а відтак не входили у предмет дослідження спірних правовідносин, не можуть бути розглянуті у контексті даного правового інституту, а можуть бути лише підставою нових позовних вимог.

Оскільки, питання повернення боржнику стягнутих в ході виконання судового рішення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, у зв`язку зі скасуванням судового наказу після його виконання, не підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.444 ЦПК України, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення 930, 81 грн - 10 % від суми стягнення у виконавчому провадженні та 300,00 грн - виконавчого збору за відкриття виконавчого провадження необхідно відмовити.

За таких обставин, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 260, 444 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 23.12.2022 у цивільній справі №569/17869/22 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СОБОРНА-416-Б" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СОБОРНА-416-Б" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9 442, 30 грн, з яких 9 060,00 грн. - заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку, 248,10 грн - судовий збір за подання стягувачем заяви про видачу судового наказу та 134, 20 грн - судовий збір за подання боржником заяви про скасування судового наказу.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана 26.07.2023.

Суддя Левчук О. В.