У Х В А Л А

судового засідання

25.04.2023 року суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., за участі секретаря судового засідання Савченко А.К., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. у розгляді цивільної справи №465/6513/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання відповідачів привести загальнобудинковий комин будинку до попереднього стану згідно світлин фасаду до самочинного будівництва, -

встановив:

13.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання відповідачів привести загальнобудинковий комин будинку до попереднього стану згідно світлин фасаду до самочинного будівництва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 року вказану цивільну справу передано судді Ванівському Ю.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Ванівського Ю.М. від 16.09.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 09.11.2021 року задоволено самовідвід судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю.М. від розгляду цивільної справи №465/6513/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2021 року вказану цивільну справу передано судді Дзеньдзюрі С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. від 12.11.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

В подальшому, вказана цивільна справа передана судді Мартинишин М.О. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року згідно розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова Турчак М.І. №286/Р від 22.02.2023 року та рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мартинишин М.О. від 28.02.2023 року задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. про самовідвід у розгляді цивільної справи №465/6513/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 року вказану цивільну справу передано судді Марків Ю.С.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 17.03.2023 року позовну заяву залишено без руху. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

30 березня 2023 року, через канцелярію суду, позивач ОСОБА_1 подав заяву із змісту якої вбачається, що копія ухвали ним отримана , а сама заява містить оціночні поняття його сприйняття змісту ухвали та прийнятого суддею рішення.

Ухвалою судді від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 465/6513/21 та призначено судовий розгляд на 10.05.2023 року.

19.04.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С., який мотивований тим, що на його, ОСОБА_1 , думку, суддя Марків Ю.С. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки у нього наявні сумніви в неупередженості, об`єктивності та професійній - юридичній компетентності судді Марків Ю.С. Вказує, що 17 березня 2023 року суддя Марків Ю.С. постановила, на його, ОСОБА_1 , думку, свавільну ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Окрім цього, зазначає, що, як на його, ОСОБА_1 , думку, вбачається цькування суддею Марків Ю.С. працівників суду, котрі належним чином виконують свої обов`язки, оскільки нею, суддею Марків Ю.С., після подання ним, позивачем, клопотання про ознайомлення з матеріалами вказаної цивільної справи, було викликано працівника загальної канцелярії, яка принесла його клопотання та зобов`язано таке забрати і передати в кінці робочого дня з усією поштою. Також вказує, що суддя Марків Ю.С., всупереч положенням ч.1 ст.187 ЦПК України, лише 03 березня 2023 року постановила ухвалу про прийняття позовної заяви, поданої позивачами 29 лютого 2022 року в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України, всупереч положенням ч.1 ст.153 ЦПК України, суддя Марків Ю.С. розглядала заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 від 03.03.2022 року 16 днів, а також покликається на те, що клопотання ОСОБА_6 про повернення судового збору від 03.03.2022 року також було розглянуто на шістнадцятий день. Окрім цього, ОСОБА_1 покликається на порушення правил видачі йому належним чином засвідчених документів.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. від 21.04.2023р. визнано заяву ОСОБА_1 від 19.04.2023 року про її, судді Марків Ю.С., відвід у цивільній справі № 465/6513/21 необгрунтованою, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. передано до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для визначення в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України, судді, який вирішуватиме питання про заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023р., справу передано судді Кузю В.Я.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст заяви про відвід судді, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ч. 3 ст.39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

В ухвалі суду від 21.04.2023р. зазначено, що наведені в заяві підстави відводу судді не викликають сумнівів у неупередженості судді в результатах розгляду такої, оскільки полягають у незгоді заявника з прийнятими під час розгляду цивільної справи процесуальними рішеннями (діями) судді.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

При розгляді заяви про відвід судді, встановлено, що суддя Марків Ю.С., в провадженні якої перебуває цивільна справа, прийняла ряд процесуальних рішень, яких позивач не оскаржив, проте вдався до їх оцінки у спосіб, що не передбачений процесуальним та національним законодавством України. Тобто, підстави для відводу судді, які наводить позивач, є оцінкою судових рішень та дій судді, а не тими, які передбачені ст. 36 ЦПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненням головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. у розгляді цивільної справи №465/6513/21 слід відмовити, зважаючи на те, що обставини викладені в заяві про відвід свідчать про незгоду позивача з процесуальними рішеннями судді та її діями, тобто є оціночними та виходять за межі компетенції сторони процесу.

Відтак, заявлений позивачем відвід судді Марків Ю.С. , заявлений у спосіб, що суперечить положенням ст. 36 ЦПК України, з цих підстав є необгрунтованим та невмотивованим.

В матеріалах справи відсутні будь - які відомості, котрі б свідчили про упередженість судді Марків Ю.С. у розгляді вказаної судової справи.

Відтак, суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 , що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. у розгляді цивільної справи №465/6513/21 за його, ОСОБА_1 , позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання відповідачів привести загальнобудинковий комин будинку до попереднього стану згідно світлин фасаду до самочинного будівництва - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь