Справа № 752/6588/22
Провадження № 2/752/4590/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних, інфляційних збитків та пені, -

в с т а н о в и в:

у червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути зфізичної особи-підприємця ОСОБА_2 :

- грошові кошти у розмірі 1 011 822 грн.;

- три проценти річних у розмірі 38 329,15 грн., інфляційні збитки у розмірі 226 078,63 гривень;

- пеню у розмірі 971 349,12 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що у 2020 році між ОСОБА_3 , що діяв в інтересах ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникли відносини на підставі усних домовленостей щодо купівлі-продажу будівельних товарів та техніки для здійснення ремонту квартири. Сторони не підписували жодних письмових договорів чи документів, які б підтверджували домовленості щодо купівлі-продажу товарів, оскільки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були дружні відносини.

ФОП ОСОБА_2 було сформовано рахунки на загальну суму 1 011 822 грн., що були одразу оплачені ОСОБА_1 , однак оригінали рахунків-фактур не були передані позивачу.

Всі усні переговори щодо придбання товару позивач вів з ОСОБА_3 , який виступав посередником між позивачем та ФОП ОСОБА_2 . Весь час ОСОБА_3 запевняв позивача, що оплачений позивачем товар є в наявності та знаходиться на складах.

23.12.2021 року після чергових усних прохань позивача надати докази існування оплаченого ним товару та порушення ОСОБА_3 чергових усних домовленостей, позивач направив відповідачу лист від 23.12.2021 року з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 1 011 822 грн.

Позивач зазначає, що на момент звернення до суду з позовом, відповідач не здійснив передачу жодного товару для виконання ремонту у квартирі, належній позивачу, а також не повернув грошові кошти за непоставлений товар.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 72).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі (а.с. 98).

27.10.2022 року до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

27.10.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено зачне рішення по суті спору, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю (а.с. 103-106).

03.04.2023 року до суду від представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвоката Палієнка О.А. надійшла заява про перегляд заочного рішення суду, в якій останній просив скасувати заочне рішення від 27.10.2022 року та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заяви зазначено про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення договору між сторонами спору, зокрема, і договору поставки товару. Не доведено, що сторони у справі дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, в тому числі і порядку та строку виконання зобов?язання за договором. Представник відповідача зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а також відсутність в матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження у позовній заяві обставин (а.с. 113-120).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2022 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 129-130).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року закрито підготовче провадження (а.с. 147).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 09.10.2020 року по 11.10.2021 року ОСОБА_1 здійснено перерахування грошових коштів на загальну суму у розмірі 1 011 822 грн. на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у відповідних сумах та датах, що вбачається з наступних платіжних доручень:

- платіжне доручення № 41864353 від 09.10.2020 року про оплату рахунку-фактури № 09102020 від 09.10.2020 року у сумі 20 300 грн. (а.с. 23);

- платіжне доручення № 43098446 від 26.10.2020 року про оплату рахунку-фактури № 26102020-5 від 26.10.2020 року у сумі 74 985 грн. (а.с. 24);

- платіжне доручення № 0410001 від 27.10.2020 року про оплату рахунку-фактури № 27102020-1 від 27.10.2020 року у сумі 84 050 грн. (а.с. 25);

- платіжне доручення № 47768877 від 17.12.2020 року про оплату рахунку-фактури № 17112020-1 від 17.12.2020 року у сумі 71 500 грн. (а.с. 25);

- платіжне доручення № 52212583 від 12.02.2021 року про оплату рахунку-фактури № 12122021-1 від 12.02.2021 року у сумі 207 500 грн. (а.с. 26);

- платіжне доручення № 52648539 від 17.02.2021 року про оплату рахунку-фактури № 17022021-3 від 17.02.2021 року у сумі 26 200 грн. (а.с. 27);

- платіжне доручення № 53496484 від 26.02.2021 року про оплату рахунку-фактури № 16022021-3 від 26.02.2021 року у сумі 10 480 грн. (а.с. 27);

- платіжне доручення № 54640708 від 10.03.2021 року про оплату рахунку-фактури № 10032021-7 від 10.03.2021 року у сумі 69 900 грн. (а.с. 28);

- платіжне доручення № 55382423 від 18.03.2021 року про оплату рахунку-фактури № 18032021-1 від 18.03.2021 року у сумі 65 000 грн. (а.с. 29);

- платіжне доручення № 57357814 від 09.04.2021 року про оплату рахунку-фактури № 09042021-1 від 09.04.2021 року у сумі 107 474 грн. (а.с. 30);

- платіжне доручення № 57708030 від 13.04.2021 року про оплату рахунку-фактури № 130420021-4 від 13.04.2021 року у сумі 85 475 грн. (а.с. 31);

- платіжне доручення № 63908218 від 17.06.2021 року про оплату рахунку-фактури № 17062021-2 від 17.06.2021 року у сумі 22 094 грн. (а.с. 32);

- платіжне доручення № 64990060 від 29.06.2021 року про оплату рахунку-фактури № 29062021-1 від 29.06.2021 року у сумі 45 861 грн. (а.с. 33);

- платіжне доручення № 73166190 від 21.09.2021 року про оплату рахунку-фактури № 21092021-1 від 21.09.2021 року у сумі 49 931 грн. (а.с. 33);

- платіжне доручення № 52212583 від 12.02.2021 року про оплату рахунку-фактури № 12122021-1 від 12.02.2021 року у сумі 207 500 грн. (а.с. 26);

- платіжне доручення № 74693969 від 06.10.2021 року про оплату рахунку-фактури № 06102021-1 від 06.10.2021 року у сумі 5 760 грн. (а.с. 33);

- платіжне доручення № 74986367 від 08.10.2021 року про оплату рахунку-фактури № 08102021-1 від 08.10.2021 року у сумі 28 654 грн. (а.с. 34);

- платіжне доручення № 75979980 від 18.10.2021 року про оплату рахунку-фактури № 18102021-3 від 18.10.2021 року у сумі 9 596 грн. (а.с. 35);

- платіжне доручення № 76224092 від 20.10.2021 року про оплату рахунку-фактури № 20102021-1 від 20.10.2021 року у сумі 14 212 грн. (а.с. 36);

- платіжне доручення № 76358253 від 21.10.2021 року про оплату рахунку-фактури № 21102021-1 від 21.10.2021 року у сумі 12 850 грн. (а.с. 37).

Наведене також вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с. 38-39).

Зазначені у платіжних дорученнях рахунки-фактури в матеріалах справи відсутні, в розпорядження суду таких доказів надано не було.

24.12.2021 року ОСОБА_1 на адресу ФОП ОСОБА_2 направлено засобами поштового зв?язку вимогу про виконання зобов?язання на суму 1 011 822 грн., в якій просив поставити товар, оплачений відповідно до рахунків-фактур у семиденний строк з дня отримання вимоги (а.с. 40-45).

Відповідно до даних сайту оператора поштового зв?язку вказана вимога вручена особисто адресату 29.12.2021 року (а.с. 47-48).

14.01.2022 року ОСОБА_1 на адресу ФОП ОСОБА_2 направлено засобами поштового зв?язку вимогу про розірвання договірних відносин у зв?язку із невиконанням зобов?язання, та повернення грошових коштів у розмірі 1 011 822 грн. (а.с. 49-52).

06.02.2022 року ОСОБА_1 на адресу ФОП ОСОБА_2 повторно направлено засобами поштового зв?язку вимогу про розірвання договірних відносин у зв?язку із невиконанням зобов?язання, та повернення грошових коштів у розмірі 1 011 822 грн. (а.с. 58-61).

Відповідно до даних сайту оператора поштового зв?язку вказана вимога вручена особисто адресату 11.02.2022 року (а.с. 63-64).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідачем в порушення взятих на себе зобов?язань за укладеним договором купівлі-продажу товару, не поставлено ані оплачений товар, ані повернуто грошові кошти за непоставлений товар.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення,в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Звертаючись до суд з позовом, позивач вказує про укладення між сторонами спору усного договору поставки товарів у 2020 році; відповідач вказаний факт заперечує, як і заперечує те, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, порядку та строків його виконання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано в розпорядження суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту погодження усіх істотних умов усного правочину із ФОП ОСОБА_2 , а також порушення останньою зобов`язання за усним договором, що є його процесуальним обов`язком. Не містять таких доказів і матеріали справи.

Сам по собі факт наявності платіжних доручень про перерахування отримувачу ФОП ОСОБА_2 грошових коштів у період з 09.10.2020 року по 11.10.2021 року у розмірі 1 011 822 грн., враховуючи заперечення відповідача проти укладення усного договору між сторонами спору, не може бути єдиною і безумовною підставою для висновку про те, що сторони спору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору поставки будівельних товарів та техніки для здійснення ремонту квартири, зобов?язань сторін договору, ціни договору, а також порядку та строків його виконання і відповідальності сторін.

За вказаних обставин суд надходить до висновку про недоведеність в ході судового розгляду справи обставин, на які позивач посилається у поданому позові, у зв?язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних, інфляційних збитків та пені, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 липня 2023 року.

Суддя: