Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2023 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.
розглянувши заяву представника стягувача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за поданням Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове проникнення до житла боржника, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2023 року,
У лютому 2023 року головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Другий ВДВС у місті Луцьку) Білова В.А. звернулася в суд з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 з метою проведення виконавчих дій пов`язаних з перевіркою майнового стану боржника, опису та арешту майна.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24 лютого 2023 року подання задоволено.
Постановлено надати дозвіл на примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 , з метою проведення виконавчих дій пов`язаних з перевіркою майнового стану боржника та з описом та арештом даної квартири для подальшої реалізації на електронних торгах.
Не погоджуючись з судовим рішенням боржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні подання.
Постановою Волинського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2023 року залишено без змін.
26 травня 2023 року представника стягувача ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 гривень
До заяви додала копії: ордеру, акту до договору про надання правничої допомоги від 05.09.2022, квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 25.05.2023.
Апеляційний суд призначив справу до розгляду в судовому засіданні без виклику осіб, відповідно до статей 246, 270 ЦПК України.
Від сторони боржника не надійшло пояснень, заперечень щодо поданої заяви.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття додаткової постанови у даній справі є 06.06.2023, тобто, дата складення повного судового рішення.
Вивчивши зміст заяви, додані до заяви докази, апеляційний суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.
Під час розгляду справи апеляційним судом, до закінчення судових дебатів, 24.05.2023 представником стягувача в додаткових поясненнях у справі, було зроблено заяву про те, що докази про надану правничу допомогу та її розмір будуть подані протягом строку визначеного статтею 141 ЦПК України.
Апеляційним судом встановлено, що представник ОСОБА_1 відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 05.09.2022 надавала правничу допомогу ОСОБА_5 у Волинському апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги боржника ОСОБА_2 . Розмір витрат підтверджуються: копією ордеру, копією акту до договору про надання правничої допомоги від 05.09.2022, копією квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 25.05.2023 в сумі 5000грн.
З наданих представником стягувача доказів вбачається, що професійна правнича допомога адвокатом була надана, вона є реальною та необхідною, правовідносини, що виникли між сторонами є складними, боржник не подавав заяв щодо неспівмірності витрат, які просить стягнути з нього стягувач, тому суд дійшов висновку, що витрати у розмірі 5000 гривень за надану професійну правничу допомогу в апеляційному суді є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та наданих послуг, і підлягають стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_5 .
Керуючись статтями 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника стягувача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги в апеляційному суді.
Додаткове рішення набирає законної сили дня прийняття і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.
Головуючий - суддя
Судді