П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м. Київ

Справа №367/7621/21

Провадження № 22-ц/824/9454/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Карпенка В.Р.

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року у справі позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що 20 травня 2021 року начальником відділу Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисенко Я. Л. стосовно позивача відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та звернено стягнення на заробітну плату позивача. Підставою для відкриття державним виконавцем вищевказаного виконавчого провадження слугував виконавчий напис від 12 січня 2021 року № 343, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» грошових коштів у розмірі 31 952,21 грн.

Ознайомившись з виконавчим провадженням позивач дізнався, що 12 січня

2021 року нотаріусом вчинено виконавчий напис № 343, згідно якого пропонується звернути стягнення на загальну суму 31 952,21 грн з позивача на користь відповідача, якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу від 18 жовтня 2020 року № 18102020-ФК, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу від 15 жовтня 2020 року № 1/ПТБ, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу від 22 лютого 2018 року № 79 відступлено право вимоги за кредитним договором від 15 листопада 2012 року № 901/4873BPL2A, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Позивачка вважала, що виконавчий напис винесений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, поза строками позовної давності, а вимоги

є необґрунтованими та спірними.

ОСОБА_1 просила визнати виконавчий напис нотаріуса від 12 січня

2021 року № 343 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» понесені судові витрати.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. від 12 січня 2021 року зареєстрованого

в реєстрі за № 343 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором від 15 листопада 2012 року № 901/4873BPL2A, яке проводиться в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 до набрання рішенням суду у цивільній справі № 367/7621/21 законної сили.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Справу призначити до підготовчого засідання.

Витребувано у ТОВ «Фінпром Маркет» належним чином завірену копію договору факторингу від 18 жовтня 2020 року № 18102020-ФК, копію договору факторингу від 15 жовтня 2020 року № 1/ПТБ, копію договору факторингу від 22 лютого 2018 року № 79.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований

в реєстрі за № 343, виданий 12 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ «Фінпром Маркет» у розмірі 31 952,21 грн.

Стягнено з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн.

Стягнено з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 454,00 грн сплаченого при подачі позовної заяви судового збору.

Повернуто ОСОБА_1 50 відсотків судового збору,сплаченого по квитанції від 24 вересня 2021 року № 55HC-5B39T0P0-XHMM, що становить 454,00 грн.

Стягнено з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 227,00 грн сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову судового збору.

Повернуто ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого по квитанції від 24 вересня 2021 року № 1MC4-9KC5-1MCA-41B9, що становить 227,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що стороною відповідача не надано копію договору від 15 листопада 2012 року № 901/4873BPL2A, який містить нотаріальне посвідчення.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, суд врахувавши складність справи та виконані роботи, принцип співмірності та розумність, а також розмір задоволених вимог, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8 500,00 грн.

26 квітня 2023 року ТОВ «Фінпром маркет» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року в частині стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на надання правової допомоги в сумі 8 500,00 грн та постановити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 8 500,00 грн до 2 850,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що категорія справи, яка переглядається не

є складною та відноситься до категорії малозначних, а доводи наведені в позовній заяві ґрунтуються на загальновідомих висновках Великої Палати Верховного Суду, і практика є незмінною. Вартість адвокатських послуг є завищеною та неспівмірною у порівнянні з обсягом наданих адвокатом послуг.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 01травня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінпром Маркет» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від

26 вересня 2022 року залишено без руху та встановлено для усунення недоліків скарги протягом десяти днів, з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду мотивована тим, що заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку.

24 травня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року надало клопотання на усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року клопотання

ТОВ «Фінпром Маркет» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Фінпром Маркет» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та витребувано її матеріали з Ірпінського міського суду Київської області.

09 червня 2023 року матеріали справи № 367/7621/21 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від22червня2023 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання сторони не з`явилися.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ходак В.В. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Ходак В.В. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», та третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року оскаржується в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону в частині, яка переглядається, відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вимогам закону відповідає.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору № 104 про надання правової (правничої) допомоги від 16.09.2021р., укладеного між адвокатом Ходаком В.В. та Денисенко С.Д., детальний опис робіт (наданих послуг) та заключну виписку з АТ КБ «ПриватБанк» з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 8 500 гривень 00 копійок.

Пунктом 4.1, цього договору, сторони визначили, що вартість юридичних послуг (гонорар Адвоката) становить 8500 грн.

Згідно висновку Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц., при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Колегія суддів звертає увагу, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Оскільки представником позивача було надано підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500, 00 грн. у зв`язку із розглядом справи, а в матеріалах справи міститься договір, який містить обов`язок позивача сплати вказаної суми та заключна виписку з АТ КБ «ПриватБанк» з якої вбачається, що витрати на правову допомогу склали 8 500,00 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого, що витрати в сумі 8500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ТОВ «Фінпром маркет» без задоволення, а рішення Ірпінськогог міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ТОВ «Фінпром маркет» без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року а оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна