СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/164/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Сахнюк Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 про приведення виконавчого документу у відповідність до закону по цивільній справі № 759/10260/17 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала справа № 759/10260/17 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В квітні 2023 року до суду звернувся представник Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2, посилаючись на ч. 1 ст. 432 ЦПК України, із заявою про приведення виконавчого документа у відповідність до закону по цивільній справі № 759/10260/17, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам передбаченим ч.1 ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження", що є перешкодою для пред`явлення виконавчого листа до належного виконання. У зв`язку з наведеним просила привести виконавчий документи у відповідність шляхом внесення до нього відомостей.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року затверджено мирову угоду між сторонами по цивільній справі за позовом позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а провадження по даній справі закрито.

Ухвала суду від 03.06.2021 року набула чинності та сторонами не оскаржувалася.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що при подачі позову позивачем не було зазначено дати народження відповідача та його ідентифікаційного коду, та в матеріалах справи відсутня ця інформація, в зв`язку з чим, на час винесення ухвали про затвердження мирової угоди, в ній, була зазначена вся відома суду інформація про відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

З огляду на викладене, чинним ЦПК України, не передбачено обов`язок суду зазначати в рішенні суду дати народження та ідентифікаційний код сторін, а за їх відсутності в матеріалах справи, та ці відомості не було вказано і у виконавчих листах.

Відповідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення, стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Отже, зазначений у цій статті перелік не є вичерпним та стягувач має право зазначити у заяві про примусове виконання рішення до виконавчої служби дані які ідентифікують особу боржника, у тому числі дату її народження.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-45цс14, зроблено правовий висновок, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що до заяви про приведення виконавчого листа у відповідність до вимог закону, заявником не долучено будь-яких доказів на підтвердження інформації про дату народження та ідентифікаційний код боржника, та судом в ході розгляду справи ці дані не здобуто, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про приведення виконавчого документуів у відповідність до закону із посиланням на ч. 1 ст. 432 ЦПК України, - відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Одночасно, суд вважає за необхідне звернути увагу представника заявника на те, що пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконаче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України, а також ч. 1ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другоюстатті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону, з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц.

Відтак, суд вважає, що у разі не зазначення дати народження боржника та/або ідентифікаційного коду, але за наявності, зокрема, адреси, останнього, у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування необхідної інформації, а тому, на думку суду, відсутність у виконавчому документі дати народження та ідентифікаційного коду боржника, за наявності адреси боржника, - не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, та стягувач може звернутись до суду за захистом своїх прав з відповідною скаргою на неправомірні дії державного виконавця в частині безпідставного повернення виконавчого документа.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 про приведення виконавчого документу у відповідність до закону по цивільній справі № 759/10260/17 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М. Шум