Справа № 202/8008/22
Провадження № 2/202/494/2023
31 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря - Калантаєнка Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Січ» Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати, відпускних, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди,-
І. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Підставою для звернення з даною позовною заявою, стало порушення відповідачем, як роботодавцем, трудового законодавства, а саме в частині здійснення виплат сум передбачених КЗпП України при звільненні. За результатами розгляду справи позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 19 373, 50 грн., відпускних 17 071, 48 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди 6 500,00 грн.
Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
18 січня 2021 року позивача було переведено за сумісництвом на займаній посаді інструктора з військово-патріотичного виховання молоді на підставі наказу №3-вк від 18 січня 2021 року (запис 30).
16 лютого 2021 року позивача переведено керівником групи інспекторів відділу інспекторів на підставі наказу №35-к від 15 лютого 2021 року (запис №32).
20 серпня 2021 року позивача було звільнено за угодою сторін згідно до п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу №35-ок від 20 серпня 2021 року (запис №33).
Позивач наполягає на тому, що він не отримував заробітної плати за період з лютого 2021 року по дату звільнення 20 серпня 2021 року. При звільненні йому не були виплачені заробітна плата за період з 1 лютого 2021 року по дату звільнення 20 серпня 2021 року та відпускні з 1 лютого 2021 року по 20 серпня 2021 року.
У відповідності до копій розрахунково-платіжних відомостей заробітна плата ОСОБА_1 склала за березень 2021 року 4 865, 93 грн.; за квітень 2021 року - 3 215,17 грн.; за травень 2021 року - 3 215, 17 грн.; за червень 2021 року 3 215, 17 грн. (разом 3 994, 00 грн.); за липень 2021 року 3 215, 17 грн. (разом 3 994, 00 грн.); за серпень 2021 року 4 501, 74 грн.
Згідно розрахунку позивача, за період з лютого 2021 року по жовтень 2022 року, у відповідача виникла заборгованість з заробітної плати у розмірі 19 373, 50 грн., відпускних 17 071, 48 грн.
На противагу встановленим вище обставинам стороною відповідача не було надано доказів здійснення виплат позивачу ні заробітної плати за період з 1 лютого 2021 року по дату звільнення 20 серпня 2021 року та відпускних з 1 лютого 2021 року по 20 серпня 2021 року.
ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати ст.116 КЗпП України.
У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи абз. 1 ст. 83 КЗпП України.
У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті ст.117 КЗпП України.
Підпунктом л) пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100 передбачено, що цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, в тому числі, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації абз. першим та другим п.8 Порядку.
Так, розмір заробітної плати позивача за червень 2021 року складає 3 994, 00 грн., за липень 2021 року 3 994, 00 грн., кількість робочих днів за два місці 42 дні, кількість місяців розрахункового періоду - 2. Таким чином, середній заробіток позивача за день складає 190 ,19 грн.
З 21 серпня 2021 року (наступний день після дати звільнення) по 31 травня 2023 року (день ухвалення рішення) 436 робочих днів.
Таким чином, середньомісячний заробіток який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 82 922, 84 грн.
Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована та не сплачена заробітна плата та відпускні у заявленому розмірі.
Крім того, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством ст.237-1 КЗпП України.
Виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості права на працю, що охороняється державою, беручи до уваги конкретні обставини справи, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, а саме відсутність у позивача засобів для існування, заробітної плати на яку позивач розраховував при укладанні трудового договору з відповідачем, суд приходить до висновку, що належним розміром відшкодування моральної шкоди позивачу та достатньою сатисфакцією зазначених нею моральних страждань є 6 500 грн.
Щодо строку звернення позивача з даним позовом.
Так, ст. 233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні).
В той же час, суду не було надано жодного доказу на підтвердження отримання позивачем від відповідача письмового повідомлення про суми згідно ст. 116 КЗпП України, а тому вважає, що позивачем не було пропущено строку визначеного у ст. 233 КЗпП України.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Враховуючи встановлені судом у справі обставини, а також наведені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам.
На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Стягнути з Комунального підприємства «Січ» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 19 373, 50 грн., компенсацію за не використані дні щорічної відпустки у сумі 17 071, 48 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 21 серпня 2021 року по 31 травня 2023 року у розмірі 82 922, 84 грн. та моральну шкоду в сумі 6 500 гривень, а всього на загальну суму 125 867, 82 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Січ» Дніпропетровської обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Січ» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 473, 40 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31 травня 2023 року.

Суддя Г.О. Кухтін