ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м.Суми

Справа №591/5935/22

Номер провадження 22-ц/816/631/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони справи:

позивач акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року в складі судді Северинової А.С., ухваленого в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 07 березня 2023 року.

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у листопаді 2022 року, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № в сумі 4122 грн. 07 коп., інфляційній збитки в сумі 94 грн. 91 коп., 3% річних в сумі 29,79 грн. та судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконало в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ, проте відповідач свого обов`язку щодо оплати послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість за період з 01 червня 2020 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі 4122 грн 07 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в ході судового розгляду справи повністю сплатив заявлений позивачем розмір заборгованості, в тому числі інфляційні збитки в сумі 94 грн. 91 коп. та 3% річних, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу, а позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 інфляційних збитків в сумі 94 грн. 91 коп.; 3 % річних в сумі 29 грн. 79 коп. та судового збору в сумі 2481 грн.

При цьому вказує, що грошові кошти які сплатив відповідач враховуються як оплата послуг за розподіл природного газу, оскільки в призначенні платежу, який вказано в квитанціях зазначено: «послуга за розподіл природного газу», при цьому відповідачем не було сплачено інфляційні збитки та 3% річних і це питання судом залишено неврегульованим. Вказує, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження в частині задоволених відповідачем в ході судового розгляду справи вимог.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи, АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області.

У газеті «Сумщина» від 30 грудня 2015 року № 49 ПАТ «Сумигаз» опублікувало типовий договір на розподіл природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, а також пропозицію товариства укласти з ним договір розподілу природного газу на умовах вказаного типового договору та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача (а. с. 16-17).

ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 є споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» з розподілу природного газу за адресою: м. Суми, вул. Польова, буд. 52 (а.с. 10, 12).

З розрахунку річної замовленої потужності по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що з червня 2020 року останній користувався послугою розподілу (доставкою) природного газу (а.с. 12).

З доданого до позовної заяви розрахунку річної замовленої потужності вбачається, що ОСОБА_1 , скориставшись послугами АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» з розподілу природного газу, належним чином не виконував своїх обов`язків з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01 червня 2020 року по 31 жовтня 2022 року в нього утворилася заборгованість перед товариством у розмірі 4122 грн 07 коп. (а.с. 12).

Разом з тим, після звернення позивача до суду з даним позовом відповідач сплатив на розрахунковий рахунок позивача оплату послуг розподілу природного газу на підставі квитанцій від 25 грудня 2022 року у сумі 2450 грн, від 17 січня 2023 року у сумі 1470 грн та від 18 січня 2023 року у сумі 500 грн та 490 грн, відповідно, а всього на загальну суму 4910 грн (а.с. 43).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що встановивши проведення відповідачем оплати за послуги природного газу, останнім не було подано до суду жодних заяв про зменшення позовних вимог, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, що свідчить про їх підтримання.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під захистом цивільних прав слід розуміти застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон повязує неможливість судового розгляду справи.

Разом з тим, підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19,закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було подано до суду жодних заяв про зменшення позовних вимог чи відмову від них, натомість відповідач зазначає про те, що фактично судом помилково відмовлено в задоволенні його вимог про стягнення 3% річних та інфляційних збитків, що свідчить про те, що останній, станом на день ухвалення судового рішення підтримував заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі, а тому підстави для закриття провадження відсутні, з огляду на що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи позивача, що викладені ним в його апеляційній скарзі відносно того, що грошові кошти які сплатив відповідач є тільки оплатою послуг за розподіл природного газу, так як в призначенні платежу, який вказано в квитанціях зазначено: «послуга за розподіл природного газу», при цьому інфляційні збитки та 3% річних відповідач не сплатив, оскільки відповідачем фактично визнається обставина того, що вказані грошові кошти було сплачено в достатньому розмірі для повного погашення позовних вимог саме на його розрахунковий рахунок, при цьому зарахування отриманих грошових коштів за видами платежів є повноваженнями самого відповідача, який здійснює облік заборгованості та оплати за спожиті споживачами послуги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина