Справа № 457/693/20
провадження №2/457/29/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22 березня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та договору поруки, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна права за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та договору поруки.

У судове засідання не з`явилася повторно належним чином повідомлена сторона позивача, хоча була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання.

Відповідач не з`явилася у судове засідання та не повідомила причин своєї неявки.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 03 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30 січня 2020 року.

У підготовчі судові засідання - 07 вересня 2020 року, 29 вересня 2020 року представник позивачки просив справу відкласти, 03 листопада 2020 року, 10 лютого 2021 року, 29 березня 2022 року, 15 серпня 2022 року у судове засідання сторона позивача не з`явилась, подала до суду заяву про призначення справи до судового розгляду у їх відсутності.

В подальшому, 31 травня 2022 року, 16 серпня 2022 року, 15 березня 2023 року сторона позивача не з`являлася. В судове засідання, яке було призначено на 22 березня 2023 року сторони також не з`явились. На адресу суду позивачкою ОСОБА_3 було направлено заяву про зміну місця свого проживання, в якій зазначила, що її нова адреса проживання знаходиться в Республіці Польща і просить суд кореспонденцію надсилати за відповідно вказаною нею адресою.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 від 14 вересня 2022 року, яка надійшла на адресу суду та міститься в матеріалах справи, остання просить справу розглядати за участю її адвоката.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Приписами ч.1 ст.44ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Представником позивача у справі є адвокат Рупінський О.Б., з яким вона уклала договір про надання правової допомоги, тобто скористалась правом для представництва її інтересів в суді захисником.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 по справі № 9901/11/19 вказала, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

З вищезазначеного вбачається, що позивачка ОСОБА_3 та її захисник адвокат Рупінський О.Б. неодноразово не прибули в судове засідання без поважних причин та неодноразово подавали клопотання про відкладення розгляду справи. Належність повідомлення судом позивача/його представника про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: зворотніми повідомленнями рекомендованого листа.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем свої процесуальних прав.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом в межах наданих ЦПК України повноважень було надано всі засоби позивачу для реалізації його права на представництво своїх інтересів, в тому числі і розгляд справи в режимі відеоконференції, однак сторона позивача своєї поведінкою не реалізувала свого права, а своєю неявкою у судове засідання продемонструвала неповагу до суду та зловживання процесуальними правами.

Таким чином, суд приходить до переконання, що сторона позивача зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та порушення встановлених цивільним процесуальним законодавством строків.

Як було вказано вище, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд наділений правом на залишення заяви без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання, якщо він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, незалежно від причин повторної неявки.

Зважаючи на всі обставини справи, з метою дотримання процесуальних строків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України позивач має право звернутися до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Отже, враховуючи, що позовна заява залишена без розгляду в зв`язку із повторним неприбуттям позивача в судове засідання судові витрати не підлягають поверненню.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та договору поруки - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя: В. І. Марчук