Справа № 646/472/23
№ провадження 2/646/707/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.23 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Попадченко Є.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 646/472/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ ОТП Банк, ПАТ КБ ПриватБанк, ТОВ ОТП Факторинг Україна, третя особа: Холодногірсько- Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, про зняття арешту з майна,-
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.02.2023 р. провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористались. Від представника АТ КБ ПриватБанк надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Своїм правом на подання пояснень відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України третя особа не скористалась.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.04.2021 р. визнано договір доручення від 17 листопада 2008 року, на підставі якого ОСОБА_2 була видана довіреність на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на експлуатування, ремонтування та розпорядження автомобілем, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №4955 - удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого Харківським МРЕВ при УДАІ УМВС в Харківській області 10 вересня 2004 року.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Згідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, відповідачами в справі за позовом про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.
Такий же висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19).
Відповідно до п. п. 8, 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту.
За змістом поданої позовної заяви між сторонами у справі немає спору про право власності (користування) на транспортний засіб, на який рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.04.2021 р. визнано за позивачем право власності.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову про звільнення майна з-під арешту.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ ОТП Банк, ПАТ КБ ПриватБанк, ТОВ ОТП Факторинг Україна, третя особа: Холодногірсько- Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт з транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 1991 року випуску, дата державної реєстрації 10.09.2004, VIN-код № НОМЕР_2 , накладений Ленінським ВДВС ХМУЮ від 22.03.2010 року №6232.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відомості щодо учасників справи:
позивач -ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
Суддя: Т.М. Янцовська