У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/339/23

Провадження № 2-н/634/66/23

"27" квітня 2023 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши в смт Сахновщина заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі ПрАТ «Харківенергозбут») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 5547 грн. 84 коп.

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 5547 гривні 84 копійки та судового збору в сумі 268 гривень 40 копійок.

Приписами частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначене, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Із змісту наведеної норми слідує, що суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника мають бути безспірними, обґрунтованими та відповідати положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

В силу своєї специфіки наказне провадження передбачає спрощене, швидке вирішення питання, із яким звернувся до суду заявник, що, втім, врівноважується вимогами до форми і порядку такого звернення. Саме дотримання формалізованої процедури звернення особи з заявою про видачу судового наказу уможливлює вирішення в наказному провадженні відповідної заяви по суті. Специфіка наказного провадження в межах цивільного процесуального закону, який, власне, передбачає сукупність обов`язкових формалізованих процедур, що забезпечують законний розгляд цивільних справ, відображена у Розділі ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Положеннями статті 162 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

До Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області були направлені запити з метою отримання інформації щодо місця реєстрації (проживання) боржника у відповідності до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до повідомлення Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 26.04.2023 року № 1777/02.11-18, що надійшло на адресу суду 27.04.2023 року та зареєстровано за вхідним № 1198/23-вх встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, як вбачається зі змісту заяви в обґрунтування своїх вимог стягувач посилається на те, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії, що надається Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 163 Цивільного процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, обов`язок щодо додержання яких покладається на заявника.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 та 5 частини 2 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При цьому суд також зауважує, що матеріали заяви не містять жодних доказів, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чи факт проживання у ньому боржника на час виникнення заборгованості.

Додана до заяви про видачу судового наказу копія типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не містить будь-яких даних щодо ОСОБА_1 як сторони вказаного договору, його підпису та даних про належне йому право власності на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З долучених до заяви про видачу судового наказу документів лише вбачається факт нарахування на ім`я ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання електричної енергії, спожиті за адресою: АДРЕСА_1 , проте дані документи не підтверджують, що саме ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг.

Більш того, із наданого до заяви про видачу судового наказу розрахунку заборгованості, не вбачається, навіть, часткової оплати рахунка за послуги електропостачання.

Приписами пунктів 1 та 8 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу та якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 проведена за адресою: АДРЕСА_1 , а заборгованість боржника за послуги з електропостачання, як вбачається з довідки про заборгованість, нараховується за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 , та із доданих до заяви документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (заявником не надано доказів, які свідчать, що ОСОБА_1 є споживачем послуг постачання електричної енергії саме за адресою: АДРЕСА_2 , або є власником (співвласником) вказаного об`єкта нерухомості чи його користувачем), суд приходить до висновку, що в даному випадку Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію в сумі 5547 гривень 84 копійки та судового збору в сумі 268 гривень 40 копійок, слід відмовити.

Також суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, в даному випадку стягувач не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 4, 13, частиною 3 статті 19, частинами 1 та 2 статті 160, статтями 163 165, 167, 171, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 5547 гривень 84 копійки та судового збору в сумі 268 гривень 40 копійок відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: