Справа № 569/7279/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №569/7279/18 ,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ "Завод "Екосплав" про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання укладеним 21.09.2012 року договору купівлі-продажу автомобіля.

28.03.2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: накласти арешт на майно, що є предметом позову та набуте нею у шлюбі з ОСОБА_2 та зареєстроване за ним, а саме: 1. Квартиру АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності від 24.04.2008 р. № 690-С/КІ); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 р. № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 р. № 1384-С/НП); блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 (Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 27.01.2009р.); земельну ділянку в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

2. Заборонити органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям та іншим особам здійснювати будь-які дії (вилучати майно, передавати його на реалізацію торговельній організації та інші дії) спрямовані на продаж (реалізацію) наступного нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності від 24.04.2008 р. № 690-С/КІ); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 р. № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 р. № 1384-С/НП); блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 (Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 27.01.2009р.); земельну ділянку в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 до набрання рішенням суду у справі №569/7279/18 законної сили.

В обґрунтуванні заявлених вимог зазначає, що у своїх первісних вимогах, які вона підтримує продовж усього розгляду справи, просить виділити їй в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Заявнику стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Лановенко Л.О. було винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.08.2022р. ЗВП 69398703 (ВП 69397806, ВП 69398236) - квартиру АДРЕСА_1 на виконання Наказів №918/812/21 від 11.07.2022р Господарського суду Рівненської області про стягнення коштів з ОСОБА_2 у розмірі 38844807,52 грн., 585942,11 грн., та 113095 грн.

07.10.2022 року постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, приватний виконавець Лановенко Л.О. звернулася до Господарського суду Рівненської області в межах господарського спору по справі №918/812/2021. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.03.2023 року у справі №918/812/21 задоволено подання приватного виконавеця Лановенко Л.О. та звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0416, площа 0,0990 га цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; яке належить йому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №765940 від 01.04.2010. Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмилі Олегівні на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0416, площа 0,0990 га цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1, яке належить йому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №765940 від 01.04.2010.

Оскільки приватний виконавець проводить стягнення на майно, яке є спільною сумісною власністю, і набуте до виникнення у ОСОБА_2 боргових зобов"язань за господарськими спорами, хоча зареєстроване на його ім"я, і є предметом спору у справі №569/7279/18, то до вирішення спору про поділ майна по суті все майно може бути продане з метою погашення особистих зобов"язань ОСОБА_2 , що унеможливить виконання рішення суду і вона буде повністю позбавлена права на майно, яке належить їй.

Дослідивши вказану заяву, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Рівненського міського суду в особі судді Ковальова І.М. від 01 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладенно заборону на відчуження майна, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , а саме: блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 (Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 27.01.2009р.); земельну ділянку в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416; квартиру АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності від 24.04.2008 р. № 690-С/КІ); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 р. № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 р. № 1384-С/НП).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення суду.

При розгляді заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права власності (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмету позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц викладено правові висновки, згідно з якими суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення суду. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Виходячи з характеру заявлених вимог, встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149 -153, 209, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задоволити частково.

Накласти арешт на зареєстроване за ОСОБА_2 майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 00 (Свідоцтво про право власності серія САВ №880663 від 24.04.2008 р.); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 р. № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 р. № 1384-С/НП); блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 реєстраційний номер майна 26245298 (Свідоцтво про право власності САС №019095 від 27.01.2009р.) на земельній ділянці в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416 площею 0,0990 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

У іншій частині заяви - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову допустити до негайного виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: