Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1389/22 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н.М.
Категорія 84 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М, Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Франчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/1389/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Космос-1971», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про скасування рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2022 року, яке ухвалено під головування судді Анциборенко Н.М.

встановив:

У березні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати рішення №401 від 18.08.1986 року Житлово-будівельного кооперативу «Космос» (далі ЖБК «Космос»), правонаступником якого є ОСББ «Космос-1971».

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була пайовиком ЖБК «Космос» (правонаступником якого є ОСББ «Космос-1971»), і у період з 02.06.1971 по 02.01.1986 остаточно сплатила суму пайового внеску у розмірі 3974,46 карб. за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 залишилося два спадкоємця за законом, а саме: чоловік ОСОБА_5 , на ім`я якого був складений заповіт, та повнолітній син ОСОБА_1 .

Рішенням ЖБК «Космос» №401 від 18.08.1986 року особовий рахунок був переоформлений на чоловіка померлої ОСОБА_6 ОСОБА_5 . Довідкою від 08.02.2000 року ЖБК «Космос», правонаступником якого є ОСББ «Космос-1971», повідомлено про переоформлення паю на ОСОБА_5 одноособово.

Вказує, що, відповідно до законодавства, яке було чиним на дату відкриття спадщини, а саме 25.09.1985, спадщина мала відкриватися не на квартиру, а на пай, який мав переходити до спадкоємців за законом в рівних долях, яких було двоє чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 . Зазначений порядок було порушено саме прийняттям рішення правління кооперативу ЖБК «Космос» від 18.08.1986 року і особовий рахунок був переоформлений на ОСОБА_5 без урахування законодавства про спадкування. Окрім того, з урахуванням зазначеного рішення квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі реєстраційного посвідчення, вчиненого Житомирським бюро технічної інвентаризації 23.10.1992 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що про існування рішення ЖБК «Космос» №401 від 18.08.1986 року, яким був порушений порядок переоформлення спадкових прав від померлої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , стало відомо тільки 07.10.2019 року при отриманні письмової відмови приватного нотаріуса Ширяєвої О.В. при зверненні для оформлення спадщини за законом на частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 після смерті батька. Вважає, що заявлене у суді першої інстанції клопотання про поновлення строків позовної давності є обґрунтованим, а причини поважними.

Вказує, що чоловік померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , незважаючи на оформлений на його ім`я заповіт щодо всього майна померлої, свої спадкові права не оформив та у право спадкування не вступив. Позивач не знав про існування заповіту на ім`я свого батька, хоча весь цей час проживав з ним разом, а також не знав про існування оспорюваного рішення від 18.08.1986 року за №401.

Окрім того вважає, що ЖБК «Космос», без врахування діючого на той час законодавства, а саме ст.145 ЖК УРСР, п.4.3 Типового Статуту ЖБК та пп.7.55 Примірного Статуту ЖБК, на підставі спірного рішення №401 від 18.08.1986 року незаконно переоформило особливий рахунок на чоловіка померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , хоча до кола спадкоємців по закону відносився ще й син померлої - ОСОБА_1 .

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у кому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На спростування доводів апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що пайовик ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила заповіт від 06.02.1985 року, відповідно до якого після своєї смерті все майно, у тому числі грошові кошти заповіла своєму чоловікові ОСОБА_5 . Із довідки ЖБК «Космос» №190 від 08.02.2000 року вбачається, що на ОСОБА_5 був переоформлений особовий рахунок по сплаті внесків на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання прибудинкової території на підставі ч.4 ст. 145 ЖК УРСР, ст.58 Примірного Статуту ЖБК.

Позивачем не надано до суду доказів, на підставі яких правовстановлюючих документів було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_2 та доказів, що позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та на якій підставі.

Переоформлення особового рахунку на квартиру відбулося 18.08.1986 року на ОСОБА_5 , який сплачував до кооперативу: вступний внесок, пайові внески, внески на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання прибудинкової території. Станом на 18.08.1986 року позивачу ОСОБА_1 було повних 23 роки та у нього були всі права та обов`язки визначені ЦК УРСР, якими він не скористався, внаслідок чого в силу ст.256, 257, 261 ЦК України пропустив строк позовної давності, який суд першої інстанції на законних підставах не поновив.

Звертає увагу суду, що Статут ЖБК «Космос» в редакції 1986 року, рішення правління ЖБК «Космос» від 18.08.1986 №401 на зберіганні в ОСББ «Космос-1971» не перебувають.

У судовому засіданні представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду без поважних причин.

Такий висновок суду є помилковим, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на день смерті ОСОБА_4 .

За змістом Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами цього кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Тлумачення розділу 7 «Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам, а також державі або окремим організаціям. Частина майна, що залишилася незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом в порядку черговості (ст.537 ЦК УРСР).

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття.

Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09 лютого 2000 року (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видано повторно 03 жовтня 2019 року, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.12).

Як вбачається зі змісту заповіту від 06 лютого 1985 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори Корнейчук Л.Й. та зареєстрований у реєстрі за номером №3-360, ОСОБА_4 заповіла все майно, яке на день її смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, своєму чоловікові ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно довідки ЖБК «Космос» №190 від 08.02.2000 року, ОСОБА_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , була власником вказаної квартири з 02.06.1971 року по 02.01.1986 року. Після її смерті рішенням від 18.08.1986 року №401 особовий рахунок був переоформлений на її чоловіка ОСОБА_5 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 батько позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.40).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2019 року №179/02-14 вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована Житомирським бюро технічної інвентаризації на підставі реєстраційного посвідчення від 23.10.1992 року за батьком позивача - ОСОБА_5 .

Крім того, із даної відмови нотаріуса вбачається, що в матеріалах спадкової справи заведеної до майна померлого ОСОБА_5 , наявний заповіт на ім`я ОСОБА_2 , який посвідчений 05 червня 2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Лубяковою Г.М. за реєстровим номером 1148. Спадкоємиця за заповітом спадщину прийняла, подавши приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвій О.В. заяву про прийняття спадщини за заповітом у встановлений строк (а.с.18-19), а тому відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 . (а.с.18-19).

Відповідно до частини 2 статті 145 Житлового кодексу УРСР (в редакції, яка діяла на момент прийняття оспорюваного рішення ЖБК), якщо член житлово-будівельного кооперативу виключений з кооперативу (крім випадків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7 статті 147), помер або вибув з нього з інших причин чи переселився в іншу квартиру в будинку того ж кооперативу, члени його сім`ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. Член сім`ї, який виявив бажання вступити до кооперативу замість попереднього члена кооперативу, має перевагу перед іншими особами. Дружині члена кооперативу, що має право на частину паєнагромадження, надається перевага на вступ до кооперативу перед іншими членами сім`ї. При відсутності дружини, що має право на частину паєнагромадження, а також при відмові її від вступу до кооперативу така перевага надається спадкоємцям члена кооперативу, які проживали разом з ним.

Повнолітні члени сім`ї члена кооперативу зобов`язані брати участь в оплаті витрат по експлуатації і ремонту будинку та квартири. До членів сім`ї члена житлово-будівельного кооперативу належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (ч.4-5, ст.145 Житлового кодексу УРСР).

Згідно довідки ЖБК «Космос» №190 від 08.02.2000 року та пояснень представника відповідача ЖБК «Космос», наданих у судовому засіданні, вбачається, що рішенням ЖБК «Космос» від 18.08.1986 року було переоформлено особовий рахунок по сплаті внесків на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання прибудинкової території на підставі ч.4 ст. 145 ЖК УРСР, ст.58 Примірного Статуту ЖБК.

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що згіднореєстраційного посвідчення, вчиненого Житомирським бюро технічної інвентаризації 23.10.1992 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_5 - батьком позивача, який також розпорядився своїм майном за життя, склавши заповіт на ім`я ОСОБА_2 . При цьому доказів про те, що оспорюване рішення ЖБК «Космос» від 18.08.1986 року стало підставою для реєстрації за померлим батьком позивача права власності на квартиру, матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79,80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, оскільки оригінал рішення ЖБК «Космос» №401 від 18.08.1986 року у відповідача не зберігся та матеріали справи не містять копії оспорюваного рішення, встановити, що саме вказане оспорюване рішення стало підставою для оформлення за померлим батьком позивача права власності не спірну квартиру, не є можливим, колегія суддів дійшла висновку, що вказаним рішенням права та інтереси позивача не порушені, а тому підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ «Космос-1971» про скасування рішення з вищевказаних підстав. При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду без з`ясування питання обґрунтованості чи безпідставності позовних вимог.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову, однак помилився щодо мотивів такої відмови.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржене рішення змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 червня 2023 року.

Головуючий Судді