27.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/7733/22
Провадження № 2/205/212/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Ільїчової К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра, заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі 205/7733/22 на час проходження військової служби в лавах Національної гвардії України у зв`язку з воєнним станом,-

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якого на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги діє адвокат Пономаренко О.О. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про захист честі і гідності (справа єдиним унікальним номером 205/7733/22).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.02.2023 рік, яке в подальшому відкладено на 10.03.2023 рік, 05.04.2023 рік, 11.04.2023 рік та на 13 годину 40 хвилин 27.04.2023 рік.

Відповідачем ОСОБА_1 була подана до суду, зареєстрована в канцелярії 05.04.2023 р. заява в яких останній, зазначаючи на те, що перебуває на військовій службі в лавах Національної гвардії України мобілізований у зв`язку з воєнним станом в Україні, підтримавши раніше подану заяву, просить суд зупинити провадження у даній справі.

В підготовчому судовому засідання позивач ОСОБА_2 категорично заперечував проти зупинення провадження у справі, вважає що відповідач може скористуватися послугами представника.

Представник позивача адвокат Пономаренко О.О., в судове засідання не з`явився, причине неявки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, заяв або клопотань про його відкладення до суду не надав.

Клопотань або заяв про відкладення даного підготовчого судового засідання від інших учасників до суду не надійшло.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX (зі подальшими змінами), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24 лютого 2022 року по всій території України введено воєнний стан, який в подальшому і який діє до цього часу.
Як вбачається з відомостей військового квитка копія якого наданого відповідачем ОСОБА_1 до його заяви від 15.02.2023 р. (а.с.91), сторінка 8, п. 17, з серпня 2022 р. ОСОБА_1 проходить військову службу (а.с. 93).
07.04.2023 судом було направлені відповідні запити адресовані Міністерству оборони України та Головному управлінню Національної гвардії України, щодо надання інформації про перебування ОСОБА_1 на військовій службі.
Відповідно інформаційного повідомлення Головного управління Національної гвардії України від 14 квітня 2023 року №27/9/1/2-3723/9, ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 1 ЗУ "Про національну гвардію України" Національна гвардія України входить до складу Воєнної організації держави і призначена для охорони та оборони важливих державних об`єктів, у тому числі ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав і представництв міжнародних організацій в Україні, конвоювання осіб, взятих під варту, ведення боротьби з незаконними воєнізованими або збройними формуваннями, участі в забезпеченні громадської безпеки, громадського порядку, в тому числі в умовах надзвичайного стану або в зоні надзвичайної екологічної ситуації, а також під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій. Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав, у здійсненні заходів територіальної оборони і заходах, пов`язаних з припиненням терористичної діяльності.

Отже, враховуючи зазначені вище положення законодавства України, вбачається наявність законних підстав для зупинення судом провадження у даній справі.
При цьому, суд враховує наступне.
Згідно ст. 2 ЦПК України, розумність строків розгляду справи належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція), та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Так, згідно п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на розгляд справи упродовж розумного строку закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст. 6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28.05.1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).
Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п.47 рішення Європейського суду з прав людини від 21.10.2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).
Тобто, принцип правової визначеності передбачає зрозумілість, прогнозованість та усталений порядок застосування процесуальних норм.
В даному випадку, нормами процесуального права, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, які покладають на суд безумовний обов`язок зупинити провадження у справі в разі перебування сторони, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, а тому позивач не вправі мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи за такої обставини.
Розгляд справи у відношенні сторони, яка перебуває у складі Національної гвардії України в особливий період, в даному випадку, у період воєнного стану з порушенням приписів процесуального закону та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси такої сторони і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України»).
Суд звертає увагу, що ст. 6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання щодо його перебування у складі Національної гвардії України.
При цьому, слід зауважити, що дана справа безпосередньо стосується самого відповідача, який на разі проходить військову службу під час запровадження в Україні воєнного стану, а отже, за таких обставин та зазначених вище положень законодавства, постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Національної гвардії України, ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу юридичної визначеності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі на час проходження останнім військової служби в лавах Національної гвардії України у період воєнного стану, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 251, 253, 258, 261, 353, 355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі 205/7733/22 на час проходження військової служби в лавах Національної гвардії України у зв`язку з воєнним станом - задовольнити.
Провадження по справі єдиний унікальний номер 205/7733/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі і гідності зупинити до припинення перебування ОСОБА_3 у складі військових формувань, що здійснюють, передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 негайно повідомити суд про припинення існування причин, що стали підставою для зупинення провадження по справі, зокрема про припинення його перебування у складі військових формувань.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровськ шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Копію ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали суду складено 27.04.2023 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва