ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3926/23 Справа № 201/4531/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнання протиправним та скасування акту, визнання неправомірними дій,

-за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У травні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнання протиправним та скасування акту, визнання неправомірними дій.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що йому, на праві власності, належить будинок АДРЕСА_1 .

В січні 2014 року ПАТ «Дніпрогаз», за вищезазначеною адресою, було проведено періодичну повірку газового лічильника, у зв`язку з чим видано паспорт на лічильник №141-14, відповідно до змісту якого він був опломбований однією пломбою №С11685037.

Наступна повірка відбулась у серпні 2019 року, під час якої було встановлено той же лічильник (заводський номер 002789057) та опломбовано його однією пломбою №С53275450.

29.10.2020 представниками АТ «Дніпрогаз», під час повірки лічильника, було висловлено сумнів у правильності роботи приладу обліку (відсутність пломби заводу виробника), у зв`язку з чим складено акт та демонтовано лічильник.

В подальшому було проведено експертизу лічильника, у якій зазначено про те, що: на лічильнику відсутня пломба заводу виробника; корпус механізму знімається; є доступ до цифрових коліс.

За результатами розгляду актів та з урахуванням висновку експертизи, ОСОБА_1 було нараховано суму у розмірі 17 696,81 грн. за спожитий необлікований газ.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ від 23.11.2020, в частині задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020;

- визнати протиправним та скасувати акт-розрахунок від 23.11.2020, складений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на підставі акту про порушення №161 від 12.11.2020;

- визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу на суму 17 696,81 грн. у результаті задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020;

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнання протиправним та скасування акту, визнання неправомірними дій задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ від 23.11.2020, в частині задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020.

Визнано протиправним та скасовано акт-розрахунок від 23.11.2020, складений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на підставі акту про порушення №161 від 12.11.2020.

Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу на суму 17 696,81 грн. у результаті задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Від представника АТ «Дніпрогаз» Коробова І.О. надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вважає рішення суду незаконним в частині задоволення позову.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що апелянт не згодний з посиланнями відповідача, із якими також погодився і суд, що під час експертизи були відсутні дані про некоректну роботу лічильного механізму під дією манометра, оскільки справа не у коректній роботі лічильного механізму під час роботи під манометром (під час експертизи), а у тому, що необліковане споживання газу було здійснено споживачем перед експертизою і перед зняттям лічильника у приміщенні споживача у спосіб зняття пломби заводу виробника лічильника газу, доступу і механічним впливом на лічильний механізм.

Як зазначив апелянт, такий спосіб захисту, як скасування акту можливий лише щодо актів органів державної влади в суді адміністративної юрисдикції, оскільки є дією держави, яка контролює органи у своїй структурі, контролює саму себе. Крім того, позовна вимога про скасування акту про порушення № 161 від 12.11.2020 року також є неналежним способом захисту у даній справі. Акт про порушення взагалі не є правочином, та не створює прав та обов`язків, тому не може бути об`єктом судового розгляду.

Вважає, що під час ухвалення рішення суд не міг посилатися на висновки Верховного Суду, оскільки повноваження щодо висновків, як саме повинна застосовуватися норма права, приймає Велика Палата Верховного Суду.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник відповідача Коробов І.О. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояс7нив, що він газ не крав, тобто не споживав безобліково. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Згідно з копією договору дарування від 26.04.2005, ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії акту про демонтаж, монтаж засобу вимірювальної техніки від 27.08.2019, складеного представниками АТ «Дніпрогаз», встановлено ПЛГ заводський номер 002789057. ЗВТ (ПЛГ) опломбовано пломбою С53275450. Витоки газу не виявлені.

Згідно з копією акту про виявлені порушення від 29.10.2020 складеного представниками АТ «Дніпрогаз», за адресою: м.Д ніпро, вул.Берінга,32, на лічильнику відсутня пломба заводу виробника.

Відповідно до копії акту (протоколу) від 29.10.2020 складеного представниками АТ «Дніпрогаз, демонтовано лічильник заводський номер 002789057, пломба С53275450 для направлення на місце проведення експертизи.

Відповідно до копії акта про порушення №161 від 12.11.2020 складеного представниками АТ газорозподільної Системи «Дніпрогаз», за адресою: м.Дніпро, вул.Берінга,32 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (відсутня заводська пломба, корпус лічильного механізму знімається, доступ до цифрових колес).

Згідно з копією акту експертизи побутового лічильника газу №398 від 12.11.2020 складеного в присутності ОСОБА_3 , встановлено: відсутність пломби заводу виробника; корпус лічильного механізму знімається; доступ до цифрових колес.

Відповідно до копії довідки наданої ДП «Дніпропетровський регіональний Державний НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР СТАНДАРТИЗАЦІЇ, МЕТРОЛОГІЇ ТА СЕРТИФІКАЦІЇ» №15-2/13200-1 від 12.11.2020, лічильник зав.№002789057 не відповідає вимогам Р50-071-98 рекомендацій. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: зовнішній вид не відповідає вимогам ЕД, відсутня пломба заводу виробника.

Відповідно до відповіді наданої представником відповідача від генерального директора ПрАТ «АЙТРОН-УКРГАЗ МЕТЕРС КОМПАНІ» від 09.11.2012, починаючи з 2000 року газові господарства самостійно проводять ремонт та обслуговування лічильників (GALLUS 2000 U) та пломбують їх власним пломбами та власним відтиском.

Відповідно до копії протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ від 23.11.2020, вирішено: акт про порушення №161 від 12.11.2020 задовольнити.

Згідно з копією акту-розрахунку №2260 від 23.11.2020 складеного на підставі акта про порушення від 12.11.2020 №161, за період з 29.04.2020 - 28.10.2020 нараховане 3 341,21 м3 необлікованого об`єму природного газу, що становить 17 696,81 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зробив висновок про те, що актом експертизи ЗВТ не встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням цілісності корпуса (корпус лічильного механізму знімається), відсутністю пломби заводу виробника і можливістю споживання газу поза межами обліку або спотворення даних обліку газу, у разі наявності таких пошкоджень, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ від 23.11.2020 року, в частині задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020, підлягає задоволенню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на наступне.

За змістом положень статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу X Кодексу ГРС, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному главою 7 розділу X Кодексу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання (частини 1, 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу»).

За змістом частини 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються (частина 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (частина 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Відповідно до глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Верховний Суд у постанові від 03.11.2020 року у справі № 908/554/19 зазначив, що положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При цьому, колегія суддів Верховного Суду, яка переглядала судові рішення у справі № 908/554/19 вказала також, що інше тлумачення цієї норми не відповідатиме змісту наведеного положення закону.

Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року у справі №904/4030/18 вказав, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.

За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи, актом про порушення №161 від 12.11.2020 складеного представниками АТ газорозподільної Системи «Дніпрогаз», за адресою: м.Дніпро, вул.Берінга, 32 було зафіксовано порушення Кодексу газорозподільних систем (відсутня заводська пломба, корпус лічильного механізму знімається, доступ до цифрових колес).

Актом експертизи побутового лічильника газу №398 від 12.11.2020 складеного в присутності ОСОБА_3 , встановлено: відсутність пломби заводу виробника; корпус лічильного механізму знімається; доступ до цифрових колес.

Згідно відповіді генерального директора ПрАТ «АЙТРОН-УКРГАЗ МЕТЕРС КОМПАНІ» від 09.11.2012, починаючи з 2000 року газові господарства самостійно проводять ремонт та обслуговування лічильників (GALLUS 2000 U) та пломбують їх власним пломбами та власним відтиском.

В акті від 27.08.2019 відсутні відомості щодо наявності, під час установки/повірки лічильника, пломби заводу виробника.

У зв`язку з цим, є цілком логічним той факт, що пломба заводу виробника на газовому лічильнику відсутня, проте наявна пломба, встановлена АТ «ДНІПРОГАЗ». Даних про ушкодження зазначеної пломби матеріали справи не містять.

Інших доказів на підтвердження викривлення даних обліку природного газу позивачем матеіали справи не містять.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не довів належними доказами зв`язок між зазначеними порушеннями, а саме: відсутність пломби заводу виробника; зняття корпусу лічильного механізму; доступ до цифрових коліс та викривленням показань спожитого газу позивачем.

Тобто у відповідача були відсутні підстави для нарахування споживачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості.

Доводи апеляційної скарги, про те, що такий спосіб захисту як скасування акту можливий лише щодо актів органів державної влади в суді адміністративної юрисдикції вважає безпідставними, з огляду на таке.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересіву будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом ГРС, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи, тобто позивачем було обрано належний спосіб захисту порушених прав.

Суд не приймає доводи апелянта про те, що позовна вимога про скасування акту про порушення № 161 від 12.11.2020 року також є неналежним способом захисту та не є об`єктом судового захисту, оскільки таку вимогу позовна заява взагалі не містить.

Натомість позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ від 23.11.2020, в частині задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020; визнати протиправним та скасувати акт-розрахунок від 23.11.2020, складений акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на підставі акту про порушення №161 від 12.11.2020; визнати неправомірними дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу на суму 17 696,81 грн. у результаті задоволення акту про порушення №161 від 12.11.2020.

За змістом п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.

Крім того, п. 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Тобто, зазначені в позовній заяві вимоги є об`єктами судового оскарження.

Доводи апелянта про те, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції не міг посилатися на висновки Верховного Суду, оскільки повноваження щодо висновків, як саме повинна застосовуватися норма права, приймає Велика Палата Верховного Суду також не знайшли свого підтвердження, оскількиЗа правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не доведено того, що відсутність пломби заводу виробника та інші недоліки, зазначені в акті про порушення призвели до викривлення даних обліку природного газу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи апелянта зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 06 червня 2023 року.

Судді: