Провадження № 2/734/469/23 Справа № 734/1336/23
05 червня 2023 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
секретар судових засідань Проценко М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів,
у с т а н о в и в:
із позовною заявою про звільнення від стягнення аліментів у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їхній син - ОСОБА_3 . За рішенням від 13 березня 2018 року Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між ними розірваний. 24 липня 2019 року Козелецьким районним судом Чернігівської області виданий судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 19 листопада 2019 року ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області затверджено мирову угоду між ним і ОСОБА_2 , врегульоване питання усунення йому перешкод у спілкуванні з дитиною та визначені способи його участі у вихованні, спілкуванні з дитиною. Певний час дитина проживала з матір`ю і бабусею - ОСОБА_4 . Пізніше син залишився проживати з бабусею, а його матір проживала окремо. Одного разу ОСОБА_2 взяла дитину до себе для спілкування, після чого ОСОБА_4 не змогла їх знайти. Після того випадку дитина проживає з ним, відповідач ОСОБА_2 не заперечувала. Оскільки на той час працював у м. Києві, тому в робочі дні син перебував у його батьків - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , що проживають в АДРЕСА_1 . На вихідних та в період його відпустки дитина проживала з ним. У цей час ОСОБА_3 відвідував Остерський заклад дошкільної освіти «Оленка» Остерської міської ради. З початку повномасштабного російського вторгнення в Україну втратив роботу, проживав із сином в АДРЕСА_2 , де й зареєстровані. З 01 вересня 2022 року дитина навчається в Остерського ліцею № 2 Остерської міської ради. До 23 січня 2023 року навчанням, вихованням, утриманням дитини, забезпеченням всім необхідним займався він, із навчанням також допомагали його батьки. Підтвердженням перебування дитини на його утриманні, в тому числі є: квитанції про оплату за харчування ОСОБА_7 в ДНЗ №1 «Оленка»; квитанції про оплату за садочок ОСОБА_7 ; товарні чеки на придбання дитячого одягу, взуття, іграшок, канцелярських товарів. З 23 січня 2023 року служить у штурмовій бригаді ЗС України. Продовжує повністю утримувати дитину, але з того часу, тимчасово, з поважної причини, дитина проживає з його батьками. Не зважаючи на те, що з травня 2021 року син проживає із ним, не припиняв сплачувати аліменти на його утримання. Так, сплачені аліменти 31 липня 2021 року, 26 серпня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 26 жовтня 2021 року, 26 листопада 2021 року, 23 грудня 2021 року, 29 січня 2022 року, про що свідчать відповідні фіскальні чеки. З 01 лютого 2022 року аліменти на утримання ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 не сплачує. У травні 2021 року настали певні обставини, які зумовлюють припинення обов`язку, як батька, сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки дитина фактично проживає з ним. Настання цих обставин впливає на припинення ним сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання дитини і надає право вимагати звільнення від цього обов`язку. Позивач ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про звільнення його з 01 лютого 2022 року від сплати аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, виданого 24 липня 2019 року Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
За ухвалою від 12 квітня 2023 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі і прийнята позовна заява до розгляду.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_8 подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду у судове засідання повторно не з`явилася.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У ст. 18 цієї Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи захисту сімейних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Правові норми ст. 179 СК України передбачають, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Положеннями ч.ч. 2 і 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
З аналізу правових норм ст.ст. 267-271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, із якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Сімейний кодекс України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів із огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким із відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Дослідивши надані позивачем ОСОБА_1 належні і допустимі докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів підлягає задоволенню.
Позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За заочним рішенням від 13 березня 2018 року Козелецького районного суду Чернігівської області, що набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 11 березня 2016 року у Виконавчому комітеті Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 05, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірваний. За судовим наказом від 24 липня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ набрав чинності 24 липня 2019 року. 02 листопада 2020 року відкрите виконавче провадження № 63179447 про стягнення аліментів. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нині не проживає з відповідачем ОСОБА_2 , яка є його матір`ю, і на користь якої стягнуті із позивача ОСОБА_1 аліменти. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травня 2021 року і по теперішній час проживає з батьком ОСОБА_1 , перебуває на його утриманні.
Аліменти - це кошти, що покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, а тому можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та приймає більш активну участь у її вихованні.
У цьому випадку зміна неповнолітнім ОСОБА_3 місця проживання і його безпосереднє утримання батьком (позивачем ОСОБА_1 ), є обставинами, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 .
Враховуючи загальні принципи врегулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача ОСОБА_1 шляхом звільнення його від сплати, починаючи з 01 лютого 2022 року, аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, що стягуються на підставі судового наказу, виданого 24 липня 2019 року Козелецьким районним судом Чернігівської області (справа № 734/2671/19). При цьому, не припиняється обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.
На підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 у дохід держави необхідно стягнути грошові кошти в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Керуючись ст.ст. 180-182 і 273 СК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів задовольнити.
Звільнити, починаючи з 01 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, виданого 24 липня 2019 року Козелецьким районним судом Чернігівської області (справа № 734/2671/19), про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 у дохід держави грошові кошти в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя