Справа № 127/9290/23
Провадження № 2/127/1119/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти розміром 1/3 сукупного доходу ОСОБА_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає про те, що весь час сплачував і сплачує аліменти на утримання сина з часу присудження аліментів, однак на даний час матеріальне становище та сімейний стан змінилися. У 2017 році його сімейний стан змінився, він вдруге одружився, В грудні 2022 року його дружина отримала травму, через це не змогла надалі працювати і була змушена звільнитися, на даний момент потребує реабілітації щоб повністю відновити свою працездатність. Також його дружині у грудні 2017 року лікарями Подільського регіонального центру онкології м. Вінниця була проведена операція з видалення кісти лівої молочної залози.

Крім цього, позивач зазначив те, що на його утриманні перебуває мати- пенсіонер, яка з 28.04.2022 року має статус внутрішньо-переміщеної особи і мешкає у смт. Гримайлів, Гусятинського району, Тернопільської області. До війни мешкала в смт. Нижні Сірогози, Херсонської області, зараз ця територія під окупацією.

Сам ОСОБА_1 має хронічну хворобу печінки (хронічний гепатит С) і потребує постійного обстеження, а в разі необхідності, проведення повного курсу лікування та тривалої реабілітації, цей вірус має здатність до відновлення та розвитку, і перебуваючи на сьогоднішній день в лавах Збройних Сил України його стан здоров`я погіршився.

Позивач вважає, що наявність на утриманні матері та дружини та те, що на даний час його стан здоров`я значно погіршився є підставою для зменшення розміру аліментів.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області в цивільній справі №127/8295/16-ц з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи його тим, що вважає безпідставним посилання позивача на погіршення його стану здоров`я, а також те, що на його утриманні знаходиться мати-пенсіонер та його дружина, яка хворіє ОСОБА_5 . Вважає позов безпідставним та не підтверджений належними та допустимими доказами.

До відзиву не подано письмовий доказ про надіслання його копії позивачу або його представнику, що відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України не приймається судом.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

02.11.2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/8295/16-ц, на підставі якого виданий виконавчий лист від 07.06.2016 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.04.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При визначенні наявності підстав для зменшення розміру аліментів, встановленого рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2016 року в справі № 127/8295/16-ц, судом враховано, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває його дружина, стан здоров`я якої погіршився, та матір-пенсіонер, яка в період воєнного стану є тимчасово переміщеною особою і потребує додаткових витрат на забезпечення її життєдіяльності, хоча і отримує пенсію.

Також при зміні розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів має хронічну хворобу печінки (хронічний гепатит С) і потребує постійного обстеження, а в разі необхідності, проведення повного курсу лікування та тривалої реабілітації, тому що такий вірус має здатність до відновлення та розвитку, і перебуваючи нині на військовій службі в Збройних Силах України його стан здоров`я не покращився.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11. 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, врівноважуючи позиції сторін, законодавець обмежує максимально можливий розмір аліментів для дитини 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд не вправі визначити на дитину розмір аліментів менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом також прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання в наявності підстав для зміни розміру стягнення аліментів, встановленого рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2016 року в справі №127/8295/16-ц, тому що позивач зобов`язаний та може надавати щомісячне утримання дитини в розмірі частки від свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлений цим рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання батька окремо від дитини не повинно впливати на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернуто увагу в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180 - 182, 192 СК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.05.2016 року в справі №127/8295/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки частини заробітку (доходу) щомісячно, на частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.05.2016 року по справі 127/8295/16-ц, припинити станом на день набрання чинності цим судовим рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи :

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: