РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту

соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно перерахованих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

12.12.2022 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надмірно перераховані кошти у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 442,61 грн та судові витрати.

В обґрунтування вимог вказано, що рішенням позивача 25.10.2019 року відповідачу була призначена допомога на дитину, як одинокій матері, з 01.10.2019 року по 31.03.2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям було продовжено без звернення заявника та надання оновлених документів.

У період з квітня по липень 2020 року відповідачці виплачувалась допомога на дитину, як одинокій матері.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» призначення та виплата державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, в яких закінчився строк виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами і деклараціями про доходи.

02.09.2020 р. ОСОБА_1 повторно звернулась з заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері та малозабезпеченим сім`ям.

Згідно з розпорядженням від 08.09.2020 р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги одинокій матері з 01.07.2020 р., оскільки встановлено, що відповідачка не працює.

Позивач вказує, що відповідачці безпідставно було призначено та виплачено допомогу за липень 2020 року на дитину одинокій матері у розмірі 2218,00 грн.

Водночас, згідно заяви від 02.09.2020 року та рішення про призначення від 15.10.2020 року ОСОБА_1 була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року

Розпорядженням начальника управління від 16.10.2020 року переплату, яка утворилась за липень 2020 року за державною соціальною допомогою в сумі 2218,00 грн, вирішено утримувати з новопризначеної допомоги в розмірі 20% до повного її погашення. Загальна сума, яка була утримана з призначеної позивачу соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, склала 1775,39 грн.

З березня 2021 року відповідачка припинила отримувати державну соціальну допомогу, у зв`язку з чим залишок коштів, які утримувались за липень 2020 року, в сумі 442,61 грн нею не повернутий, які позивач і просить стягнути на свою користь.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою судді від 02.01.2023 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів, неодноразово направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідачки (а.с. 25), але повернулись на адресу суду не врученими з поштовою відміткою «За закінченням терміну зберігання», повторне повідомлення повернулось 23.03.2023 (а.с. 29-30, 32-33).

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач не скористалась своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. Інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що 22.10.2019 р. ОСОБА_1 звернулась з заявою про призначення їй соціальної допомоги, як одинокій матері (а.с. 19-20). Одночасно з заявою про призначення допомоги позивач подала декларацію про доходи та майновий стан громадян, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с. 21-22).

Відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 25.10.2019 року відповідачу була призначена та виплачувалась допомога, як одинокій матері, у період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 р. (а.с. 18).

Також з матеріалів справи вбачається, що у період з 01.04.2020 року по 31.07.2020 року відповідачка продовжила отримувати державну соціальну допомогу одинокій матері без подання нових документів, допомога виплачувала на підставі вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08.04.2020 року в редакції, чинній на момент здійснення відповідних виплат.

02.09.2020 р. ОСОБА_1 повторно звернулась з заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері та малозабезпеченим сім`ям (а.с.13-14). Одночасно з заявою про призначення допомоги позивач подала декларацію про доходи та майновий стан громадян, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с. 15-16).

Згідно з розпорядженням начальника Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 08.09.2020 р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги з 01.07.2020 р. (а.с.12).

Відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 15.10.2020 року відповідачці була призначена та виплачувалась допомога малозабезпеченій сім`ї на період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 р. (а.с. 10).

На підставі розпорядження начальника Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 16.10.2020 р. вирішено утримувати переплату, яка утворилась по виплаті соціальної допомоги одинокій матері за липень 2020 року в сумі 2218 грн,з призначеної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 20% щомісячно до повного погашення (а.с.9).

Позивач вказує, що за період, протягом якого відповідачка отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї по 01.03.2021 року, з неї було утримано 1775,39 грн, розмір переплати за липень 2020 року, яка не повернута, становить 442, 61 грн (а.с. 6-7)

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Законодавцем передбачені два винятки із правила, встановленого ст. 1215 ЦК України, щодо обов`язку повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсій, допомог, а саме: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (в редакції станом на час здійснення відповідачу виплати за липень 2020 року) було передбачено, що строк виплати, зокрема, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення).

Судом встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08.04.2020 року позивач провів нарахування та виплатив відповідачці державну соціальну допомогу за відсутності будь-яких заяв, поданих, за період з квітня по липень 2020 року.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

При цьому, було встановлено обов`язок такого оновлення у період, що передує даті прийняття постанови тобто з 01.07.2020 року.

Таким чином, вказані зміни були прийняті 22.07.2020 року, а фактично вводились в дію з 01.07.2020 року, а саме раніше, ніж були прийняті, що нормами діючого законодавства взагалі не передбачено.

Так, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Судом встановлено, що виплата державної соціальної допомоги з 01.08.2020 року відповідачу не проводилась у зв`язку з тим, що нею не були подані документи, необхідні для призначення і проведення виплат державних соціальних допомог.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав, які передбачені ст. 1215 ЦК України, для стягнення з відповідачки в судовому порядку державної соціальної допомоги за липень 2020 року в сумі 442,61 грн, а саме, що була допущена рахункова помилка або що відповідач вчинила недобросовісні дії з метою отримання соціальної допомоги, що виключає можливість покладення на відповідачку обов`язку з їх повернення.

Позивач самостійно, добровільно провів відповідачу виплату вказаних вище коштів на підставі норм законодавства, які були чинними на момент здійснення таких виплат.

Утримання коштів з призначеної відповідачці державної соціальної допомоги, які проводились позивачем на підставі власного рішення від 15.10.2020 року по 01.03.2021 року, не мають правового значення для вирішення даного спору в судовому порядку, також суд не надає оцінку правомірності таких дій, оскільки це виходить за межі предмета доказування в цій справі.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю.

V. Розподіл судових витрат

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, вул. Перемоги, 55, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Стрілецька