Справа №302/1457/23
Провадження №2/302/257/23
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Керита Мар`яна Василівна до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої її представник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 , яка була постійною жителькою АДРЕСА_1 .

На день її смерті у вказаному житловому будинку разом із нею ніхто не був зареєстрований, але постійно проживала позивачка, ОСОБА_1 та її малолітні діти. Чоловік померлої - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син померлої, батько позивачки - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до її майна, до якої входить вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка загальною площею 0,8202 гектарів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,3003 гектарів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишила.

Позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину до майна померлої бабусі - ОСОБА_2 . Проте нотаріусом їй було відмовлено у прийнятті заяви про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що протягом строку встановленого для прийняття спадщини вона не здійснила жодних дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини після смерті бабусі (заяви про прийняття спадщини до нотаріуса подано не було, на час відкриття спадщини вони хоч і проживали разом із спадкодавцем за однією адресою, але місце реєстрації проживання спадкоємиці є відмінним від місця реєстрації проживання спадкодавця).

В зв`язку з тим, що місце реєстрації проживання позивачки на момент смерті було відмінним від місця реєстрації проживання спадкодавця, і через це неможливо в установленому завести спадкову справу до майна померлої, це і стало однією з підставою для звернення до суду з вказаною заявою, в якій висловлено прохання встановити факт постійного проживання, ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 та визнати її такою, що прийняла спадщину до її майна, а також визнати за позивачкою право власності на наступні об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом до майна померлої бабусі - ОСОБА_2 :

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,2877 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Мочарь - під Кичерков » на території Колочавської сільської ради;

-земельну ділянку загальною площею 0,5325 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Вашковець» на території Колочавської сільської ради;

-земельну ділянку загальною площею 0,1023 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,1980 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі «По АДРЕСА_4».

Ухвалою суду від 28.07.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 38-39).

Представник позивачки - адвокат Керита М. В. подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її довірительки. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.

Від Колочаської сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільради. Висловлено позицію про визнання позовних вимог.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 (а.с. 13-16, 19).

Як вбачається із довідки Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 10.07.2023 №7817, ОСОБА_2 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом із нею на день її смерті не зареєстровані, але фактично проживали позивачка, ОСОБА_1 та її малолітні діти (а.с. 21).

Чоловік померлої - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17, 15).

Син померлої, батько позивачки - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18, 16, 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до її майна, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка загальною площею 0,8202 гектарів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала їй на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №004993 від 30 липня 2003 року та земельна ділянка площею 0,3003 гектарів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належала їй на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023788 від 30 липня 2003 (а.с. 23-29).

За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишила (а.с. 31-32, 33).

Окрім позивачки, спадкоємцем першої черги до майна померлої ОСОБА_2 є її дочка (тітка позивачки) ОСОБА_6 , яка відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивачки, про що 28 грудня 2022 року секретарем Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області було складено заяву про відмову (а.с. 20).

Постановою від 22.07.2023 №130/02-31, приватним нотаріусом відмовлено позивачці у задоволення заяви про вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) до майна померлої ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що протягом строку встановленого для прийняття спадщини позивачка не здійснила жодних дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини і встановити факт постійного проживання з померлою, не є можливим (а.с. 30).

Із системного аналізу пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб або за наявності інших спадкоємців і спору між ними розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки на день смерті ОСОБА_2 у вищевказаному житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею, ніхто не був зареєстрований, а фактично проживала позивачка, ОСОБА_1 та її малолітні діти, остання і прийняла спадщину до майна померлої у відповідності до вимог статті 1268 Цивільного кодексу України.

При цьому, померла ОСОБА_2 за життя набула право власності на спірне майно, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно не позбавляє позивачку як спадкоємицю права на спадщину.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що прийняттям спадщини позивачкою права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини до її майна за адресою: АДРЕСА_1 та визнати її такою, що прийняла спадщину до її майна.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на наступні об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом до майна померлої баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,2877 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Мочарь - під Кичерков» на території Колочавської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №004993 від 30 липня 2003 року;

-земельну ділянку загальною площею 0,5325 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Вашковець» на території Колочавської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №004993 від 30 липня 2003 року;

-земельну ділянку загальною площею 0,1023 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023788 від 30 липня 2003 року;

-земельну ділянку загальною площею 0,1980 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі «По АДРЕСА_4», згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №023788 від 30 липня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 15 серпня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.