ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/909/17 Номер провадження 22-ц/814/2818/23Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року, прийнятого під головуванням судді Хіневича В.І. в м.Кременчуці,-

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулися з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначали, що 20 червня 2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено кредитний договір № 0, за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 16 100 доларів США на споживчі цілі.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором того ж дня укладено іпотечний договір, за яким передано банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 260 883 грн.

Вказували, що 13 лютого 2012 року банк за договором факторингу та договором про відступлення прав за іпотечним договором відступив ТОВ «Кей-Колект» права вимоги до ОСОБА_2 щодо виконання ним зобов`язань за кредитним й іпотечним договорами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, не виконавши свої зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 22 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором становила 20 142,73 дол. США, що еквівалентно 544 659,42 грн.

Позивач вказував, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно останнім власником предмета іпотеки є відповідач ОСОБА_1 .

Посилаючись на вище вказане, ТОВ «Кей-Колект» просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 20 червня 2007 року в розмірі 20 142,73 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною 260 883 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року позов задоволено: звернуто стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру, загальною площею 42,9 м2, житловою площею 42,9 м2, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно - 15600586, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , належну ОСОБА_1 в межах залишку заборгованості ОСОБА_1 в загальному розмірі у валюті договору 20 142,73 дол. США шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просив рішення скасувати.

Зазначав, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не повідомивши належним чином про дату, час і місце розгляду справи, оскільки судової повістки про виклик до суду на 13 червня 2018 року не отримував.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року рішення районного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову Полтавського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Даний апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не надав доказів поважності відсутності в судовому засіданні, представники якого не прибули до суду апеляційної інстанції навіть на четвертий виклик.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 червня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 0 про надання кредиту у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті у розмірі 16 100 доларів США, що еквівалентно 81 305 грн за курсом НБУ на день укладення договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банк та позичальник уклали договір іпотеки б/н від 20 червня 2007 року, за яким ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 116150 грн.

Між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також було укладено договір поруки б/н від 20 червня 2007 року, за яким ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до договору факторингу №2 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 13 лютого 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов`язаннями по кредитному договору № 0 від 20 червня 2007 року та іпотечним договором б/н від цієї ж дати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

За розрахунком позивача станом на 26 травня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 0 від 20 червня 2007 року складала 20 142,73 доларів США, в тому числі строкова заборгованість 536,28 доларів США та прострочена заборгованість 19 606,45 доларів США.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 111728100 від 20 червня 2007 року в сумі 15 271,41 доларів США, що по курсу НБУ станом на 08 грудня 2009 року становило 121 926,64 грн. Сума заборгованості складалася з суми боргу за простроченим кредитом 13 684,64 доларів США, суми по простроченим процентам за користування кредитом 1 388,58 доларів США, суми пені за несвоєчасне погашення кредиту - 134,61 доларів США, суми пені за несвоєчасне погашення процентів 63,28 доларів США.

Районний суд, вирішуючи спір, рішення мотивував тим, що після смерті боржника ОСОБА_2 обов`язок з виконання кредитного договору в порядку правонаступництва перейшов до спадкоємця боржника ОСОБА_1 . Оскільки відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, зокрема в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, то прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Перш за все, суд першої інстанції не дав належну оцінку наявності рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 серпня 2010 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 111728100 від 20 червня 2007 року в сумі 15 271,41 доларів США, що по курсу НБУ станом на 08 грудня 2009 року становило 121 926,64 грн. ( т.1, а.с.166-167).

Як вбачається з даного рішення, позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» були задоволено шляхом дострокового стягнення з боржників суми отриманого кредиту, як то визначено ч.2 ст.1050 ЦК України.

Натомість, звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кей-Колект» визначило загальний розмір заборгованості в сумі 20 142,73 дол. США, з яких 6 457,79 дол.США відсотків.

При цьому позивачем розрахунку суми відсотків суду не надано.

Між тим, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості свідчить про зміну строку дії договору, а тому підстави для нарахування процентів за кредитним договором відсутні.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором стягнута у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-154 цс 18.

Відповідно до частин першої та третьої статті 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, суд першої інстанції, всупереч зазначеній нормі, ухвалюючи оскаржуване рішення, не дав належну оцінку обставинам справи.

Більш того, розглянувши справу у відсутність відповідача, який не був повідомлений про дату судового засідання 13 червня 2018 року, так як судова повістка відділенням зв`язку була повернута суду без вручення ( т.1, а.с.189-190), районним судом допущено порушення нор процесуального права, що відповідно до положень п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Неналежне судове повідомлення-виклик ОСОБА_1 до районного суду позбавили останнього можливості здійснити відповідну заяву, як то визначено ч.3 ст.267 ЦК України, що було в подальшому відповідачем реалізовано (т.3, а.с.213, т.4,а.с.25).

Вбачається, що стягненням 30 серпня 2010 року всієї суми заборгованості, змінений строк дії договору, а тому будь-які претензії банку, а в подальшому його правонаступника - ТОВ «Кей-Колект» мали б бути задоволені в строки, встановлені ст.257 ЦК України, проте з даним позовом товариство звернулось до суду тільки у лютому 2017 року.

Разом з цим колегія суддів констатує також відсутність письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві - відповідачу ОСОБА_1 та документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1,ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

Пунктом 5.4 договору іпотеки від 20.06.2007 року встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем у 30-денний строк вимоги, згідно до повідомлення, надісланого у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку».

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Всупереч вимогам вказаних статей, ТОВ «Кей-Колект» не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, направлення ОСОБА_1 зазначеної письмової вимоги.

Крім того, позивач не використав можливості погашення заборгованості померлого ОСОБА_2 у спосіб, визначений ст. 1282 ЦК України про те, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається із копії спадкової справи другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , позивач ТОВ «Кей-Колект» не пред`являли вимоги кредитора по спадкоємців (т.1, а.с.118-124).

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні вимог за їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.07.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: Ю.В. Дряниця

О.І. Обідіна