Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1372/22
Номер провадження2/711/492/23
РІШЕННЯ
13 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.
адвокатів Захарченко Н.О., Кирмана О.Д.,
представника позивача Попова В.О.
розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Наталія Олександрівна до Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернулась представник ОСОБА_1 адвокат Захарченко Н.О. з позовом до КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про стягнення коштів. У позові зазначає, що ОСОБА_1 (надалі Позивачу) на праві власності належить транспортний засіб - Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_1 .
22.10.2021 ОСОБА_1 рухався по бульвару Шевченка у м. Черкаси в напрямку вулиці Дахнівська. Та в цей час на належний йому автомобіль впав контактний дріт лінії електропередач міського електротранспорту. Внаслідок цього, належний Позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.
Згідно з актом №3 про пошкодження контактної мережі від 22.10.2021, складеного посадовими особами КП "ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС", зафіксовано порив несучого тросу від вул. Грушевського до вул. Пушкіна, порив несучого тросу та контактного дроту від вул. Франка до вул. Університетська, що спричинило пошкодження автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 (належить потерпілому ОСОБА_1 ).
Згідно з актом службового розслідування від 25.11.21, що складений посадовими особами КП "ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС", причиною обриву контактної мережі на бульв. Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетської 22.10.2021 був знос несучого тросу та втрата його цілісності, внаслідок чого відбувся схід струмоприймачів з контактного дроту та обрив дроту мережі у місці попереднього підпалу (п. 6 акту).
Відповідно до наказу директора КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» від 13.12.2021 №381-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» встановлено порушення заступником головного енергетика служби енергогосподарства КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_2 вимог п.п. 2.2, 2.7, 2.11, 2.12 та 2.15 посадової інструкції.
За вчинення вказаних порушень, а саме за не належну організацію та координацію роботи електромонтерів контактної мережі служби енергогосподарства при виконанні робіт з технічного огляду контактно-кабельної мережі, що призвело до обриву несучого тросу та дроту контактної мережі 22.10.2021 на бульварі Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетська, ОСОБА_2 оголошено догану.
Окрім того, за вказаним фактом працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 4 ст. 140 КУпАП відносно директора КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_3 .
Апеляційний суд встановив, що саме заступник головного енергетика (КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС») відповідальний за утримання контактно-кабельної мережі (контактного кабелю) у належному справному стані.
Згідно зі звітом №А11-36 від 07.12.2021, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Peugeot 207, реєстраційний номер НОМЕР_1 (що належить Позивачу) складає 39 683,95 грн. (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні 95 копійок).
Зважаючи на викладене, Позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про стягнення з Відповідача та свою користь вказаної шкоди.
Позовну вимогу про стягнення з Відповідача майнової шкоди, Позивач обґрунтовує наступним.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів; об`єкти міського електричного транспорту - рухомий склад, контактні мережі, тягові підстанції, колії трамвайні та метрополітену, а також споруди, призначені для забезпечення надання транспортних послуг; діяльність у сфері міського електричного транспорту - здійснення комплексу робіт і заходів, пов`язаних з підготовкою, організацією та наданням транспортних послуг.
Як визначено у ч. 1 ст. 15 Закону України «Про міський електричний транспорт» до складу міського електричного транспорту входять підприємства, що надають транспортні послуги, об`єкти міського електричного транспорту, системи електропостачання та звязку, будівлі та службові приміщення.
Згідно п. 1.1 Статуту КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС», вказане підприємство є самостійним суб`єктом господарювання, створене для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення діяльності в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим Статутом.
Відповідно до п. 3.5. Статуту підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями усім належним йому на праві господарського віддання майном, згідно з чинним законодавством України.
Як передбачено ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відтак у складі реальних збитків підлягають відшкодуванню не лише витрати, які особа фактично зазнала у зв`язку з пошкодженням її речі, а і ті, що вона має зазнати у майбутньому для відновлення свого порушеного права.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таку ж позицію підтримав Верховний Суд, до прикладу, у постанові від 19.01.2022 № 308/4164/15-ц.
Відтак, винуватість завдавача шкоди у спірних правовідносинах презюмується.
В будь якому разі, матеріалами позовної заяви підтверджується винуватість Відповідача у спричиненні Позивачу майнової шкоди, а саме: актом службового розслідування від 25.11.21, встановлено, що причиною обриву контактної мережі на бульв. Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетської 22.10.2021 був знос несучого тросу та втрата його цілісності, внаслідок чого відбувся схід струмоприймачів з контактного дроту та обрив дроту мережі у місці попереднього підпалу. Наказом директора КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» від 13.12.2021 №381-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» встановлено, що до обриву несучого тросу та дроту контактної мережі 22.10.2021 на бульварі Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетська, призвела неналежна організація та координація роботи електромонтерів контактної мережі служби енергогосподарства при виконанні робіт з технічного огляду контактно-кабельної мережі, що вчинена заступником головного енергетика служби енергогосподарства КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» Семібабенком Д.В.
Відтак саме на Відповідача в силу вимог ст.ст. 1172, 1187, 1166 ЦК України покладено обов`язок з відшкодування шкоди, спричиненої потерпілому.
Частиною 1,2 ст. 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно зі звітом №А11-36 від 07.12.2021, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Peugeot 207, реєстраційний номер НОМЕР_1 (що належить Позивачу) складає 39 683,95 грн. (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні 95 копійок).
Отже, поновлення прав Позивача та усунення шкоди, заподіяної його майну, вимагає стягнення з Відповідача вартості відновлювального ремонту належного Позивачу транспортного засобу.
Окрім того, Позивач просить стягнути з Відповідача моральну шкоду, спричинену пошкодженням його майна.
Як передбачено ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з частини 2 цієї ж статті моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; знищенням чи пошкодженням її майна.
Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020, справа № 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Цей же висновок підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі N 147/66/17.
Позивач у даній справі спричинену йому моральну шкоду пов`язує з декількома факторами впливу на його звичне життя.
Перш за все в момент падіння на автомобіль контактного дроту, Позивач перебував в авто разом зі своєю дружиною та дитиною.
В уявленні Позивача контактний дріт цілком міг перебувати під напругою, а відтак спричини розряд електроструму.
В силу цієї обставини, безумовно, в момент падіння дроту Позивач зазнав сильного потрясіння та переляку за життя і здоров`я своїх рідних та своє особисте.
Окрім того, шкоди зазнав автомобіль Позивача. Його відновлювальний ремонт на разі не проведений, а отже вимушені зміни у житті Позивача, який зазнав пошкодження свого майно, досі тривають.
Всі описані події мали місце більше 4 місяців тому. Відповідач за цей час не вживав заходів для досудового врегулювання спору та добровільного відшкодування спричиненої Позивачу шкоди.
Натомість Позивач увесь цей час був вимушений докладати додаткових зусиль для поновлення своїх прав та нести додаткові витрати (зокрема, судові витрати).
А відтак Позивач вважає спричинені йому страждання значними.
Спричинену йому моральну шкоду Позивач оцінює у 20 000 гривень, вважає цей розмір розумним та співмірним з характером заподіяних страждань. Зокрема, враховуючи, що такий розмір шкоди близький до трикратного розміру мінімальної заробітної плати, а отже не є надмірним.
Позивач просить також стягнути з Відповідача витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.ч. 3,4, 6 ст. 139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Позивач зазнав витрат на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 3500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №68 від 07.12.2021, а тому у разі задоволення позову, просить стягнути з Відповідача зазначені кошти.
Окрім того та на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що у зв`язку з розглядом справи Позивач також очікує понести витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та додатково витрати на правову допомогу у зв`язку з участю адвоката у судовому розгляді справи (виходячи з розмірі 500 грн. за кожне судове засідання, у яке прибув адвокат). На даний час сторона Позивача позбавлена можливості сформувати повний опис наданих адвокатом послуг, як того вимагає стаття 137 ЦПК України), їх остаточну вартість, сформувати приймання-передачу наданих послуг та надати суду відповідні докази. З цих підстав в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України Позивач заявляє, що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть ним подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.
У разі задоволення позову, Позивач просить стягнути судові витрати з Відповідача, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
На виконання п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що ціна позову складає 59 683,95 грн. як сума матеріальної та моральної шкоди, що заявлена до стягнення (39 683,95 грн.+20 000 грн). Витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрати на професійну правничу допомогу є судовими витратами у справі та в ціну позову не обраховуються.
На виконання п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначає, що Позивач просить суд захистити його порушене право шляхом відшкодування збитків; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; (п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
На виконання п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що Позивачем не вживались заходи досудового врегулювання спору до звернення до суду з даним позовом, їх використання у справах даної категорії не є обов`язковим.
Ухвалою суду від 17.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач надіслав 11.04.2022 відзив на позовну заяву у якій указує, що КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 :
-визнає: факт обриву контактного дроту 22.10.2021 року,
-не визнає факт падіння контактного дроту 22.10.2021 року на автомобіль позивача ОСОБА_1 , не визнає нанесення матеріальної та моральної шкоди, заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає що вони не підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Щодо фактичних обставину на які посилається позивач
Так, в позовній заяві позивач зазначає « ОСОБА_1 на праві власності належить траспортний засіб - Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 . 22.10.2021 ОСОБА_1 рухався по бульвару Шевченка у м. Черкаси в напрямку вулиці Дахнівська. Та в цей час па належний йому автомобіль впав контактний дріт лінії електропередач міського електротранспорту. Внаслідок цього, належний Позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень».
При цьому позивач посилається «як на докази» на наступні документи КП «Черкасиелектротранс»:
-Акт № 3 про пошкодження контактної мережі від 22.10.2021;
-Акт службового розслідування від 25.11.2021;
-Наказ директора КП «Черкасиелектротранс» від 13.12.2021 № 381-к «Про застосування дициплінарного стягнення».
Відповідач категорично заперечує факт падіння контактної мережі на автомобіль Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 виходячи з наступного.
Так, Акт № 3 про пошкодження контактної мережі від 22.10.2021 та Акт службового розслідування від 25.11.2021 КП «Черкасиелектротранс» підтверджують факт пориву контактної мережі, але в даних документах відсутня фіксація того:
-яким чином сталося пошкодження автомобіля Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 ;
-що контактний провід впав саме за таких обставин на автомобіль позивача.
Тобто, документами КП «Черкасиелектротранс» факту падіння контактного проводу на автомобіль позивача не зафіксовано.
Як стверджує позивач ОСОБА_1 , в дорожньо-транспортній пригоді приймав участь автомобіль Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 під його керуванням.
Пунктами 2.36, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що:
(2.3) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
12.1. - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
13.1 - Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
З цього слідує, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 в порушення вищевказаних норм ПДР допустив наїзд на перешкоду, якою міг бути скручений дріт контактної мережі.
Будь-якими іншими обгрунтованими (об`єктивними) доказами, в тому числі матеріалами патрульної поліції, як то:
-протокол огляду місця події (не складався);
-відеофіксацією відповідно до Наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» з бодікамер патрульних поліцейських що були на місці ДТП (відсутня);
-«Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі» відповідно до Наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» з відповідними замірами (відсутній), якими би прямо та беззаперечно, поза розумним сумнівом було б встановлено факт падіння контрактного проводу саме на автомобіль позивача не складено та до суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В даній справі позивачем до позовної заяви не надано жодного документу (доказу) який би свідчив:
-про те, що 22.10.2021 року мав місце факт не просто падіння контактного дроту, а саме факт падіння контактного дроту на автомобіль позивача;
-дослідження (висновок експерта) в якому було-б зазначено про те, що:
-механічні пошкодження автомобіля відповідають даті ДТП 22.10.2021 року;
-чи механічні пошкодження могли утворитися за вказаних обставин в певну дату;
-чи міг контактний провід при падінні на автомобіль позивача завдати наявних механічних пошкоджень.
Тобто, позивачем по справі не надано жодних доказів, які-б доказували причинно-наслідковий зв`язок між падінням контактного дроту та механічними пошкодженнями автомобіля.
Таким чином, позовні вимоги представник позивача трактує винятково з суб`єктивної інтерпретації позивачем ОСОБА_1 обставин викладених в позовній заяві при його прямій зацікавленості в стягненні коштів з відповідача, та за відсутності інших доказів, а відповідно позовні вимоги представник позивача мотивує на припущеннях, що є порушенням вимог Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України.
Щодо Звіту № А11-36 про оцінку автомобіля Peugeot 207 реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Як на доказ нанесення матеріальної шкоди позивач посилається на Звіт № All-36 про оцінку автомобіля Peugeot 207, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 07 грудня 2021 року, в якому зазначено, що відновлювальний ремонт автомобіля складає 39 683,95 грн.
Стороною відповідача вивчено, проаналізовано та оцінено Звіт № All-36 від 07.12.2021 року оцінювача ОСОБА_4 (далі - Звіт), який не може бути належним, допустимим, достовірним доказом по даній справі виходячи з наступного.
а) На стор. 1 Звіту № А11-36 в розділі «ВСТУП» в графі «Мета оцінки» зазначено: «визначення ринкової вартості на момент ДТП».
На стор. З Звіту міститься таблиця, де в самій нижній графі «Термін експлуатації на момент ДТП:» зазначено: «дата ДТП 26.11.2021 р.»
Вказане свідчить про те, що оцінка автомобіля Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 проводилася після іншої дорожньо-транспортної пригоди, що не відповідає фактичним обставинам цієї справи згідно якої, як зазначає сам позивач, ДТП мала місце 22.10.2021 року, а не 26.11.2021 року.
Крім того, ні в Звіті, ні в додатках до нього не зазначено дату ДТП 22.10.2021 року, а відповідну на таку дату оцінка не проведена.
б) На стор. 2 Звіту, абз. 9 в розділі «Загальні положення» оцінювач ОСОБА_4 зазначає «Проведений аналіз, міркування та висновки обмежуються лише викладеними припущеннями й обмежувальними умовами і представляють власне професійне судження оцінювача».
В даному випадку сам оцінювач стверджує, що його Звіт складений на припущеннях та носить умовний характер, а відтак він не може бути об`єктивним.
в) На стор. 4 Звіту (самий нижній абзац) оцінювач ОСОБА_4 зазначає «Вартість ТЗ (Сд), який був в експлуатації у відповідності з роком його випуску на момент ДТП складає 210 930,00 гри. Підстава: Бюлетень автотоварознавця № 121.»
В додатках до Звіту міститься Бюлетень Автотоварознавця № 121 жовтень 2021, в якому міститься інформація про автомобіль моделі Peugeot 207 СС 1.6 HDi ПО HP (W) 2012 року випуску, ціні продажу 210 930,00 грн., типу «кабріолет».
Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10.09.2003 року № 1440 та Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 зазначає про визначення базової середньої ціни продажу подібних чи ідентичних КТЗ.
В даному випадку оцінювачем в порушення п. 16, п. 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10.09.2003 року № 1440 та п. 3.2, 7.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від № 142/5/2092 за базову оцінку взято вартість лише одного автомобіля Peugeot 207 типу «кабріолет», а не декількох автомобілів Peugeot 207 типу «хетчбек».
Інформаційно: кабріолет - легковий автомобіль з двома дверима і одним, а рідше двома рядами сидінь з відкидним дахом, який може бути м`яким текстильним або жорстким складним, хетчбек (в даній справі) - легковий автомобіль з закритим кузовом, чотирма дверима, двома рядами сидінь, лядою у задній стінці, укороченим заднім звисом.
З цього слідує, що в порушення вищевказаних вимог оцінювачем ОСОБА_4 невірно визначена база середньої ціни, яка ним була застосована, що за собою потягло обчислення, в основі яких лежить невірна базова величина, що призвело не невірної кінцевої оцінки вартості відновлювального ремонту.
г) Відповідно до ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1)письмовими, речовими і електронними доказами;
2)висновками експертів;
3)показаннями свідків.
Звіт № А11-36 від 07.12.2021 року не є висновком експерта в розумінні ст 76 ЦПК України, а тому не доказом.
Щодо моральної шкоди.
На стор. 5-7 позовної заяви позивач зазначає про наявність моральної шкоди спричинену пошкодженням майна, яку мотивує наступним:
-в момент падіння на автомобіль контактного дроту, крім позивача в автомобілі перебувала дружина та дитина;
- уявляв, що контактний дріт міг спричини розряд електрострумом;
-відновлювальний ремонт не проведено, а отже вимушені зміни в житті досі тривають;
-відповідач протягом 4-х місяців не вжив заходів досудового врегулювання та добровільно не відшкодував спричиненої шкоди.
Вказана мотивація позивача щодо нанесення йому КП «Черкасиелектротранс» моральної шкоди є безпідставною та необгрунтованою виходячи з наступного.
а) Позивачем до позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу який би беззаперечно вказував би на те, що 22.10.2021 року мав місце факт падіння контактного дроту на автомобіль позивача та причинно-наслідковий зв`язок між таким падінням та механічними пошкодженнями які^містяться на автомобілі;
б) Факт перебування 22.10.2021 року в автомобілі позивача інших осіб (дружини, дитини) не зафіксовано жодним документом, що міститься в матеріалах справи, в т.ч. матеріалах складених патрульною поліцією.
ОСОБА_1 22.10.2021 року надаючи власноручно письмові пояснення працівку патрульноїх поліції не зазначав що в автомобілі знаходилися треті особи (дружина, дитина чи інші).
Можливі їх показання в майбутньому в ході судового розгляду справи відповідач розцінюватиме як упереджені в зв`язку з зацікавленістю у стягненні з відповідача коштів.
в) Згідно матеріалів справи автомобіль позивача отримав пошкодження лако-фарбового покриття, лобового скла. Вказані механічні пошкодження не впливають на технічні характеристики автомобіля щодо можливості його пересування.
г) КП «Черкасиелектротранс» своїми діями (подією) що мала місце 22.10.2021 року не завдавало ОСОБА_1 ні матеріальної, ні моральної шкоди. А відтак немає підстав для досудового врегулювання спору.
Доказів, які б підтверджували б факти завдання КП «Черкасиелектротранс» ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди позивачем до позовної заяви не надано.
В свою чергу ОСОБА_1 , з його точки зору маючи до КП «Черкасиелектротранс» претензії майнового, а в подальшому і морального характеру починаючи з 22.10.2021 року до моменту подання до суду позовної заяви, ні в письмовій формі, ні в усній формі до підприємства для врегулювання можливого спору не звертався.
д) Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:
-наявність такої шкоди,
-протиправність діяння її заподіювана,
-наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та
-вини останнього в її заподіянні.
Лише наявність та доведеністю всіх 4 елементів такої типової для правопорушення формули дає право на відшкодування моральної шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджує дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого, це можуть бути висновок спеціаліста психолога або висновок судового експерта психолога, виписки з лікарні, якщо потерпілий звертався по допомогу до лікаря невролога чи психіатра, рахунки від приватних психологів чи проходження спеціальних курсів реабілітації, тощо.
Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості.
Будь-які докази щодо моральної шкоди до позовної заяви не додано.
Враховуючи вищевикладене, вважаємо позов не обґрунтованим, а позовні вимоги такими що не підлягають до задоволенню.
На підставі вищезазначеного просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради на його користь матеріальної шкоди у розмірі 39 683,95 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.; стягнення з КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради судових витрат на залучення спеціаліста у розмірі 3 500,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, відмовити в повному обсязі.
Представник позивача звернулась до суду з відповіддю на відзив, у якій зазначає, що Позивач просить суд критично оцінити доводи Відповідача в частині недоведеності заподіяння позивачу матеріальної шкоди.
Так, згідно з позовною заявою спричинену матеріальну шкоду Позивач пов`язує з пошкодженням належного йому автомобіля автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок обриву несучого тросу та дроту контактної мережі 22.10.2021 на бульварі Шевченка у м. Черкаси.
На підтвердження тієї обставини, що пошкодження автомобіля Позивача відбулось саме внаслідок обриву контактної мережі 22.10.2021 (а не якогось іншого ДТП, як про це вказує Відповідач) свідчать:
1)акт службового розслідування від 25.11.21, що складений посадовими особами КП "ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС", згідно з яким встановлено, що внаслідок обриву контактної мережі був пошкоджений автомобіль Peugeot, д/н НОМЕР_1 (п. 5 акту); причиною обриву контактної мережі був знос несучого тросу та втрата його цілісності, внаслідок чого відбувся схід струмоприймачів з контактного дроту та обрив дроту мережі у місці попереднього підпалу (п. 6 акту);
2)акт пошкодження контактної мережі №3 від 22.10.2021, згідно з яким встановлено: «1. Адреса (місце) пошкодження контактної мережі- напрямок руху ділянка від вул. Грушевського до вул. Університетська непарна сторона», «2. Дата і час пошкодження - 22.10.2021 р. 20.23», «3. Опис пошкодження контактної мережі - порив несучого тросу та контактного дроту від вул. Франка до вул. Університетська», «4. Пошкоджені транспортні засоби- пошкоджено автомобіль «Пежо» д.н. НОМЕР_1 »;
3)службова записка головного енергетика КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" ОСОБА_5 від 23.10.2021, згідно з якою зазначено, що 22.10.2021 чергова (черговий) СЕГ ОСОБА_6 , отримала (отримав) заявку від диспетчера ВДВ: обрив контактного проводу. За адресою, напрямок руху: по бул. Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетська в напрямку б/в Україна. Пошкодження стороннього транспорту: автомобіль «Пежо», д/н НОМЕР_4 ;
4)акт №1 про пошкодження контактної мережі від 22.10.2021, згідно з яким у описі пошкодження визначено: при падінні струмоприймачів у тролейбуса №300, обрив несучого тросу у двох місцях і обрив контактного провода (п. 3); пошкоджені транспортні засоби - автомобіль «Пежо» НОМЕР_3 ;
5)схема місця ДТП (надана Відповідачем до відзиву на позов), згідно з якою аналогічним чином зафіксовано місце удару автомобіля Пежо днз НОМЕР_3 та вид пригоди - падіння ліній тролейбусних, визначено візуальні пошкодження належного Позивачу транспортного засобу, а саме пошкоджено лакофарбового покриття даху, переднього капоту, переднього бампера, правого дзеркала, задні праві двері, задня ляда;
6)протокол про адміністративне правопорушення від 09.11.2021, згідно з яким встановлено, що дорожньо-транспортну пригоду спричинило падіння контактного дроту на автомобіль Peugeot, д/н НОМЕР_1 , який отримав механічні ушкодження;
7)наказ директора КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» від 13.12.2021 №381-к, згідно з яким також зазначено, що обрив контактної мережі спричинив пошкодження автомобіля Пежо днз НОМЕР_3 ;
Добросовісність віднесено до основних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. З ЦК України). Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Тобто, заперечення Відповідачем тих фактичних обставин, які зафіксовані у ним же складених документах слід оцінити критично, зокрема, в силу застосування принципу заборони суперечливої поведінки.
Доктрини «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності. У статті 1.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Правові позиції щодо застосування цієї доктрини наведено, до прикладу, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №903/394/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.11.2018 у справі №911 /205/18).
Твердження Відповідача про те, що пошкодження автомобіля Позивача спричинено наїздом на контактний дріт . також спростовується вище переліченими доказами.
Варто наголосити, що тип ушкоджень належного Позивачу автомобіля, а саме те, що пошкоджень зазнала верхня поверхня транспортного засобу (дах, бампер, дзеркала, тощо) не характерні для наїзду на нерухому перешкоду. А тому доводи Відповідача у цій частині прошу оцінити критично.
При цьому з`ясування зазначених обставин не вимагає спеціальних знань, оскільки виходить із засад розумності (п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України).
В свою чергу у довідці про ДТП не фіксується конкретний механізм ДТП.
Частиною 2 статті 1266 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто, в усіх правовідносинах, що виникають у зв`язку з завданням матеріально та моральної шкоди, тягар доказування відсутності винуватості покладається на заподіювана шкоди, у спірних правовідносинах - на Відповідача.
Проте, у правовідносинах щодо відшкодування шкоди, завданого джерелом підвищеної небезпеки, тягар доказування заподіювана шкоди ще більш посилений.
Так, згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Тобто, єдиною умовою звільнення від матеріальної відповідальності, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки є умисел потерпілого або обставини непереборної сили. Обов`язок довести існування цих обставин покладається на Відповідача.
Це узгоджується з правовою позицією, що викладеною у постанові Верховного Суду від 21.04.2021, справа № 450/4163/18, згідно з якою володілець джерела підвищеної небезпеки зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювана шкоди.
Таким чином, саме Відповідач у даній справі несе тягар доказування, не тільки відсутності вини КП "Черкасиелектротранс", а і умислу Позивача на пошкодження належного йому ж автомобіля.
Тобто, стверджуючи, що пошкодження автомобіля Peugeot, відбулось внаслідок порушення Позивачем правил дорожнього руху та наїзду на певну нерухому перешкоду, Відповідач зобов`язаний довести ці обставини, як і наявність вини Позивача у формі умислу.
При цьому, Відповідач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (Постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).
В перелічених вище документах, які походять від самого Відповідача (акт службового розслідування від 25.11.21, акт пошкодження контактної мережі №3 від 22.10.2021, службова записка головного енергетика КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" Борщова П.В від 23.10.2021, акт №1 про пошкодження контактної мережі від 22.10.2021) підтверджено, що пошкодження належного Позивачу автомобіля відбулось внаслідок обриву контактного дроту.
Жодних доказів на підтвердження наявності обставин непереборної сили та умислу Позивача на пошкодження автомобіля, Відповідачем не надано.
Також просить суд критично оцінити доводи Відповідача в тій частині, що наданий Позивачем звіт про оцінку автомобіля не може бути належним, допустимим, достовірним доказом.
Перш за все просить суд врахувати, що огляд пошкодженого автомобіля Позивача проводився 26.11.2021 в тому числі за участі представника Відповідача (ревізора відділу безпеки руху КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС») Бараненко С.
Про огляд пошкодженого транспортного засобу Відповідач був повідомлений ще 22.11.2021. Що спростовує доводи останнього у тій частині, що огляд стосувався ДТП, яке мало місце 26.11.2021.
Згідно з дефектною відомістю від 26.11.2021 (додаток до звіту №А11- 36), яка підписана як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_7 , зазначено, що автомобіль був оглянутий у зв`язку з ДТП, що мало місце 22.10.2021. У дефектній відомості також зафіксовано зовнішні пошкодження автомобіля.
За таких обставин, для Відповідача було цілком зрозуміло, що оцінка пошкоджень автомобіля здійснюється у зв`язку з пригодою, що мала місце 22.10.2021.
Своєю присутністю під час огляду автомобіля Відповідач також підтвердив, що огляд стосується його інтересів та даного спору між сторонами.
А отже описка у таблиці та аркуші 3 звіту з визначенням дати 26.11.2021 (що було насправді датою огляду автомобіля) не впливає на фактичні обставини спору між сторонами.
Окрім того, як зазначено у звіті (аркуш третій) перелік пошкоджень, отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, а також калькуляція на відновлювальний ремонт складені на підставі дефектної відомості, яка чітко зазначає дату ДТП 22.10.2021 та містить підписи представників сторін.
Вибіркове цитування Відповідачем розділу «Загальні положення» Звіту, не свідчить не неякісність чи непрофесійність проведеної оцінки.
На суб`єктів оціночної діяльності поширюється положення ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ, в незалежності від того, посилається оцінювач на положення цього нормативного акту чи ні.
Як передбачено ч. 1 ст. 4 Закону від 12.07.2001 № 2658-ІІІ професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.
Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (частина перша статті 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Тобто, об`єктивність та професіоналізм оцінювача презюмується.
Будь яких доказів (у розумінні ч. 2 ст. 76 ЦПК України), в тому числі, але не виключно, рецензії звіту чи відомостей про притягнення оцінювача до відповідальності за недостовірність чи необ`єктивність оцінки (ч. 2 ст. 32 Закону № 2658-ІІІ), Відповідачем не надано.
Оцінюючи доводи Відповідача щодо невірного, на його думку, визначення вартості транспортного засобу, просить суд керуватись наступним.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Предметом даного позову заявлено вимогу про стягнення з Відповідача на користь Позивача матеріальної шкоди у розмірі 39 683,95 грн. (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні 95 копійок). Тобто, вартості відновлювального ремонту належного Позивачу транспортного засобу (без урахуванням зносу).
Як зазначено у Звіті, перелік пошкоджень отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, зафіксовано у Дефектній відомості КТЗ від 26.11.2021 №А11-36, з якою ознайомлено зацікавлених осіб. Досліджуваний КТЗ має пошкодження, для усунення яких необхідний відновлювальний ремонт обсягом наведеним в калькуляції. Калькуляція на відновлювальний ремонт складне на підставі дефектної відомості огляду автомобіля PEUGEOT 207, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 26.11.2021 року. Визначення необхідних ремонтних операцій з відновлення досліджуваного пошкодженого КТЗ та окремих його складових частин проводиться, виходячи з характеру і обсягу наявних пошкоджень, на підставі нормативних даних щодо ремонтних технологій і вимог до ремонту, які передбачені виробником КТЗ для відновлення автомобілів в умовах авторизованого виконавця та наведені у програмному комплексі AUDATEX (сторінка З Звіту).
В додатку до Звіту наведена ремонтна калькуляція (проведена з використанням програмного комплексу AUDATEX), що включає вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість матеріалів, необхідних для ремонту, вартість складових, які підлягають заміні під час ремонту на загальну суму 39 683,95 грн., що і є ціною позову у даній справі.
А отже, ринкова вартість автомобіля в будь якому випадку не впливає на калькуляцію відновлювального ремонту та не входить у предмет доказування у справі, згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ІДПК України.
Натомість Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у звіті була значно завищена.
Вказівка Відповідача, що Звіт від 07.12.2021 не є доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України також не заслуговують на увагу.
Оскільки серед джерел доказів, згідно з ч. 2 ст. 76 ЦПК України, окрім висновку експерта, поіменовано письмові докази.
Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору (ч. 1 ст. 12 Закону від 12.07.2001 № 2658-ІІІ).
Тобто звіт про оцінку майна є поіменованим у Законі № 2658-ІІІ документом та цей документ являється письмовим доказом у розумінні ч. 2 ст. 76 ЦПК України.
Також вважає необгрунтованими доводи Відповідача в частині відсутності підстав для стягнення з нього моральної шкоди.
Доводи Відповідача в частині відсутності факту спричинення Позивачу шкоди спростовані вище.
Та обставина, що автомобіль позивача не втратив можливість до руху, не спростовує факт спричинення йому пошкоджень.
Натомість ч. 2 ст. 23 ЦК України поіменовано, що моральна шкода може бути спричинена пошкодженням майна (незалежно від ступеню такого пошкодження).
Позивач зазначає, що звертався в усній формі до Відповідача задля отримання відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, проте отримав відповідь про можливість такого відшкодування лише на підставі рішення суду. А тому проведення письмового листування з Відповідачем з цього ж приводу для Позивача виглядало нерезультативним. Отримавши позовну заяву, Відповідач аналогічно не вживає заходів до мирного врегулювання спору. А тому сам факт направлення Позивачем письмового звернення про відшкодуванням шкоди на вряд чи став вирішальним в прискоренні цього процесу.
Що ж стосується конкретного розміру моральної шкоди, то вважаю, що Позивач не вийшов за межі необхідності та розумності такої компенсації. В будь якому разі, конкретний розмір моральної шкоди за наявності спору між сторонами, визначається судом.
Резюмуючи викладене, доводи Відповідача вважає необгрунтованими та поданий позов просить задовольнити повністю.
Представником відповідач направлено до суду відповідь на відзив, у якому указується на те, що відсутнє документальне підтвердження факту падіння контактного проводу на автомобіль позивача
Наказ директора № 381-к від 31.12.2021 не фіксує обставину ДТП, а є розпорядчим документом.
Указує, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив?язка об?єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об?єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання грунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання грунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; . ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; . ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху.
Відповідно до п. 3 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Наказу No 1395, де вказано: 3. При складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:
1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;
2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожного руху;
3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;
4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;
5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;
6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;
7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.
До Протоколу про адміністративне правопорушення від 09.11.2021 року Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі не додано.
На Схемі місця ДТП від 22.10.2021 року відсутні будь-які відомості про те:
a) що на проїзжій частині бул. Шевченка в м. Черкасах біля будинку No 145, No 135 знаходяться один чи декілька обірваних проводів саме тролейбусної електролінії на автомобілі «Пежо» чи біля нього.
В нижньому правому куті Схеми місця ДТП працівником поліції в розділі «Назви об?єктів, зображених на схемі» під N 1 зазначив «місце удару електроліній» (зі слів заявника) В даному випадку компетентним органом (патрульною поліцією) документально не встановлено чи взагалі мав місце 22.10.2021 року в вечірній час дакт обриву тролейбусної лінії по бул. Шевченка в м. Черкасах, факт падіння контактного дроту на автомобіль, та такі обставини не зафіксовані належними та допустимими доказами.
Факт можливого обриву тролейбусної електролінії та її падіння на автомобіль ОСОБА_8 «встановлено» на припущеннях.
На зворотному боці аркушу зі Схемою місця ДТП зазначено, що автомобіль PEUGEOT 207, держ. номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав пошкоджения лакофарбового покриття криші, переднього капота, переднього бампера, правого дзеркала, заднього правого крила, задніх правих дверей, задньої ляди.
При цьому на Схемі місця ДТП від 22.10.2021 року, в місці удару позначеним «перечеркнутим кругом» та «1» відсутні відмітки про осипання лакофарбового покриття, пластмаси з бампера, скла, скла з дзеркала, що завжди мають місце при ДТП та характерні саме для автомобіля PEUGEOT 207, держ. номер НОМЕР_1 .
Компетентним органом (патрульною поліцією) не встановлено чи взагалі мала місце 22.10.2021 року в вечірній час дрожньо-транспортна пригода, відсутні належні та допустимі докази того, що автомобіль PEUGEOT 207, держ. номер НОМЕР_1 отримав зазначені механічні пошкодження саме в даний час та в даному місці.
Схема місця ДТП від 22.10.2021 року та Протокол про адміністративне правопорушення від 09.11.2021 року: не відповідають та складені з порушенням вищевказаного нормативного акту та в силу ч. 1 ст. 78 ЦПК України не є допустимими доказами; в зв?язку з відсутністю фіксації перебування обірваної контрактної мережі на автомобілі «Пежо» чи біля нього достовірно не встановлюють факт її падіння на автомобіль та нанесення механічних пошкоджень, що в силу ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 Пк України ставить їх в ряд не належних та не достовірних матеріалів, а тому вони не можуть бути доказами.
Постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2022 року скасована Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року. ОСОБА_1 жодним судовим рішенням «потерпілою» особою не визнавався.

Черкаський апеляційний суд в Постанові від 15 лютого 2022 року в обгрунтування скасування постанови суду першої інстанції (та і взагалі) не розглядав факт падіння дроту на автомобіль «Пежо».

Тобто, обидва судові рішення не встановлюють факт падіння контактного дроту.

Відповідач, як вже було зазначено вище, визнає факт обриву контактного дроту, але категорично не визнає факт його падіння на автомобіль позивача, нанесення йому механічних пошкоджень.

B документах КП «Черкасиелектротранс» відсутня фіксація обставин, що 22.10.2021 року контактний провід впав саме на автомобіль позивача та завдав механічних пошкоджень вказаних в Звіті N А11-36 від 07.12.2021 року, тощо.

КП «Черкасиелектротранс» в даному випадку діє послідовно відповідно до своєї правової позиції.

На стор. 4 відповіді на відзив представник позивача позивача зазначає, що тип ушкоджень належного позивачу автомобіля, а саме те, що пошкоджень зазнала верхня поверхня транспортного засобу (дах, бампер, дзеркала, тощо) не характерні для наїзду на нерухому перешкоду.Представник позивача ОСОБА_9 не є експертом в галузі автотехнічної чи трасологічної експертизи. При цьому в Дефектній відомості від 26.11. 2021 року зазначено про пошкодження: «Бампер передній» - що є нижньою частиною автомобіля, а не верхньою; «Крило передне праве» - що є боковою частиною автомобіля, а не верхньою; «Кришка дзеркала правого» - дзеркало розташовано в даному випадку з правого боку, а не зверху авто, відповідно є виступаючою боковою частиною автомобіля; «Крило задне праве» - що знову є боковою частиною автомобіля, а не верхньою; «Двері задні праві» - що єс боковою частиного автомобіля, а не верхньою.

Відповідно твердження представника позивача про падіння контактного проводу на верхню частину автомобіля є перекрученням обставин в частині локації механічних пошкоджень автомобіля, та на противагу надає можливість припустити на наїзд на перешкоду, про що зазначено в Довідці патрульної поліції про ДТГ від 03.11.2021 року.

На стор. 4 відповіді на відзив в 3-му абзаці знизу представник позивача зазначає про те, що у Довідці про ДТП не фіксується конкретний механізм ДТП.

B даному спірному випадку взагалі не встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди жодним документом, в т.ч. і Схемою ДТП від 22.10.2021 року, а саме: швидкість руху авто, можливість уникнути зіткнення, відповідність механічних ушкоджень на автомобілі дорожно-транспортній пригоді (чи можливо отримати зазначені в Дефектній відомості від 26.11.2021 механічні ушкодження від падіння контактного дроту), тощо.

Як зазначалося вище, Схема місця ДТП від 22.10.2021 не відповідає нормативному акту, складена патрульною поліцією не об?ективно, а зі слів ОСОБА_10 , на ній не відображені об?єкти що мають пряме відношення до об?єктивності та обгрунтованості вирішення спору по суті. На схемі як зазначалося вище не відображено обірваної контактної мережі з зазначенням розмірів обриву на бул. Шевченка по довжині, по відношення до узбіччя, по відношенню до автомобіля ОСОБА_1 , як розташовувався тролейбус N° 300, інше.

При цьому, протокол огляду місця пригоди, протокол огляду транспортного засобу не складався.

За твердженнями позивача ДТПІ мала місце 22.10.2021 року, на місці пригоди механічні пошкодження автомобіля жодним належним способом не зафіксовано, згідно Дефектної відомості огляд автомобіля проводився 26.11.2021 року (через значний проміжок часу).

Будь-який документ про те, що механічні пошкодження автомобіля зафіксовані в ефектній відомості від 26.11.2021 року могли бути отримані під час можливої ДТП 22.10.2021 року позивачем не надано.

Також не надано до суду належних документів про обставини, про які зазначає позивач в позовній заяві, та чи міг контактний провід при падінні на автомобіль позивача завдати механічних пошкоджень.

Просять відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до заяви від 09.11.2022 представник відповідача просив залишити клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи без розгляду.

Відповідно до заяви від 16.11.2022 представник відповідача просив залишити клопотання представника відповідача про призначення судової технічної експертизи без розгляду.

Ухвалою суду від 22.11.2022 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

У зв`язку з надходженням заяви КНДІСЕ Черкаське відділення ухвалою суду від 09.02.2023 поновлено провадження у справі та Ухвалою суду від 07.03.2023 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від18.03.2023 указану ухвалу залишено без змін.

У зв`язку з надходженням висновку експерта ухвалою суду від 25.05.2023 поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їхз задоволити. Податково пояснила, що 22.10.2021 на автомобіль позивача впав дріт, був зафіксований порив. За не виконання своїх обов`язків службовій особі відповідача оголошено догану. Директора КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» Кучера П.С. ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та у подальшому дана постанова скасована Черкаським апеляційним судом, провадження закрито. Звертає увагу на те, що автомобіль позивача зазнав пошкоджень і це спричинило збитки. Звертає увагу на те, що позивачу було спричинено моральну шкоду, так у нього стався емоційний зрив, діти, які знаходились у машині злякались, наразі автомобільне відремонтований, користуватися ним у повному обсязі позивач не може. Додала, що позивач поніс витрати за надання правничої допомоги.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення вимог у повному обсязі. Повідомив, що відсутні документальні підтвердження того, що існує причинно-наслідковий зв`язок між падінням дроту та пошкодженням автомобіля, відсутні відомості за яких обставин впав дріт. Звертає увагу на те,що у постанові поліції зазначено, що відбувся наїзд на контактну мережу. Вважає моральну шкоду необґрунтованою. Припускається до думки, що у наказі №381-к є помилка щодо спірних обставин справи. Також зазначає, що витрати на правничу допомогу є завищеними.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що є дружиною позивача. Повідомила також, що 22.10.2021 увечері рухались у автомобілі з чоловіком та дітьми по вул.. Котовського та звернули на бульвар Шевченка, раптом щось гучно впало зверху на авто та наче обволокло його. Вони зупинились, щоб звільнитись від того що впало, злякались та боялись вийти, бо думали, що є напруга. Коли чоловік вийшов з авто, то троси обвисли по авто, а потім їх щось потягло, вони обірвались і впали на землю поряд з авто. Повідомила, що приїздили працівники «Черкасиелетротранс», щось оглядали, записували. Ці працівники йли у їх напрямку пішки у напрямку з вул. Університетської. У подальшому приїхали працівники поліції. Ця ситуацію викликала хвилювання у чоловіка, були проблеми з тиском.

Свідок ОСОБА_1 суду повідомив, що 22.10.2022 рухався по бульвару Шевченка автомобілем з жінкою та дітьми. Поперед близько автомобілів не було, перешкод теж, раптом щось впало на кришу машини, пішли іскри по капоту, він побачив провода зверху. Він боявся вийти з машини, думав, що авто під напругою, а коли вийшов, то повислі на автомашині дороти впали на землю. Повідомив, що приїздили працівники поліції та працівники «Черкасиелетротранс». Останні не заперечували існування пошкоджень та рекомендували звернутись до них з відшкодуванням шкоди, а коли приїхав до установи, то йому порекомендували звернутись до суду. Ця ситуація для нього була шоковою, він не знав, що робити, діти ще довго не хотіли сідати в автомобіль, боялись.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що він є начальником технічного відділу Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» з 2011 року. Він був головою комісії щодо розслідування випадку. Розслідування здійснювалось на базі документів, висновків, актів. Акт службового розслідування не оскаржувався.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб - Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно Статуту КП "ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС" майно підприємства є власністю територіальної громади міста Черкаси (п. 4.3.) і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Згідно п. 1.1 Статуту КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС», вказане підприємство є самостійним суб`єктом господарювання, створене для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення діяльності в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим Статутом.

Відповідно до п. 3.5. Статуту підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями усім належним йому на праві господарського віддання майном, згідно з чинним законодавством України.

Отже, трос контактої мережі, який 22.10.2021 згідно обставин справи був обірваний, утримується відповідачем, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до копії актів №№1 та 3 про пошкодження контактної мережі від 22.10.2021, складеного посадовими особами КП "ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС", зафіксовано порив несучого тросу від вул. Грушевського до вул. Пушкіна, порив несучого тросу та контактного дроту від вул. Франка до вул. Університетська. Пошкоджено автомобіль Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, як зазначається у службовій записці від 22.10.2021 головного енергетика КП «ЧЕТС» Борщова П.В. отримано заявку диспетчера ВДВ щодо обриву контактного проводу по бул. Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетської в напрямку б/в «України». Пошкоджено сторонній транспорт Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з копією акту службового розслідування від 25.11.21, що складений посадовими особами КП "ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС", а саме п. 6, причиною пориву був знос несучого тросу та втрата його цілісності, внаслідок чого відбувся схід струмоприймачів з контактного дроту та обрив дроту мережі у місці попереднього підпалу.

Крім цього, у даному акті п. 5 зазначено, що внаслідок обриву контактної мережі був пошкоджений автомобіль Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 .

Наказом директора КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» від 13.12.2021 №381-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» встановлено порушення заступником головного енергетика служби енергогосподарства КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_2 вимог п.п. 2.2, 2.7, 2.11, 2.12 та 2.15 посадової інструкції енергетика,а саме за не належну організацію та координацію роботи електромонтерів контактної мережі служби енергогосподарства при виконанні робіт з технічного огляду контактно-кабельної мережі, що призвело до обриву несучого тросу та дроту контактної мережі 22.10.2021 на бульварі Шевченка від вул. Грушевського до вул. Університетська, - оголошено догану.

Крім цього, у даному наказі зазначається, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що в результаті обриву зношеного несучого тросу та сходу з контактної мережі струмоприймачів тролейбуса ЗІУ-682Б № 300 стався обрив контактної мережі в місці підпалу дроту МФ-85. Даний обрив спричинив пошкодження автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також , постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2022 у справі №712/12302/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 140 КУпАП та накладено на останнього дисциплінарне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15.02.2022 у цій же справі №712/12302/21 постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2022 скасовано, провадження відносно ОСОБА_3 закрито.

Апеляційний суд встановив, що саме заступник головного енергетика (КП «ЧЕРКАСИЕЛЕКТРОТРАНС») відповідальний за утримання контактно-кабельної мережі (контактного кабелю) у належному справному стані.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Верховний Суд в постанові від 10.06.2019 р. у справі № 591/5118/14-ц, зазначив, що для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до нікого пред`явлено позов.

Суд відхиляє посилання представника відповідча, як на заперечення позовних вимог, на те, що автотранспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок наїзду на дріт.

Так, відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Представник відповідача як у судовому засіданні, так і у відзиві та у запереченні припускається власного трактування обставин, здебільшого побудованих на власних припущеннях, які не підтверджуються жодними допустимим доказами.

Також, ч. 2 ст. 1266 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається із змісту ст. 76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до норм ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд має право для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на забезпечення судом доказів, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання щодо причинно-наслідкового зв`язку між поривом дроту та виникнення механічних пошкоджень автомобіля, механізм їх виникнення, тощо потребує спеціальних знань у галузі техніки, однак представник відповідача не підтримав клопотання про призначення експертизи для вирішення вказаного питання та просив їх залишити без розгляду, інших належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу суду не надано, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до висновку № 79 від 18.05.2023 експерта ОСОБА_13 за результатами призначеної судом авто товарознавчої експертизи, встановлена вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок обриву 22.10.2021 контактної мережі на час проведення експертизи складає 34030, 18 грн.

Суд констатує, що стороною відповідача не спростовано належними доказами розмір заявленої позивачем шкоди.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування, а згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81 ЦПК України.

Позивач в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначив, що у зв`язку з пошкодження автомобіля він не мав можливості користуватися ним, відновлювальний ремонт не проведений, протягом тривалого часу нервується, був змушений докладати зусиль для поновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко протии України», «Науменко протии України»).

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ протии Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 1 липня 2010 року зокрема зазначив, що суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс.

При наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Суд приймає до уваги доводи позивача та представника позивача про завдання йому моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження майна, як безумовні і, враховуючи ступінь їх глибини.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи представника відповідача, що позивач не довів наявність такої шкоди.

Вина відповідача в заподіяні моральної шкоди позивачу повністю підтверджується матеріалами справи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 грн., на думку суду достатніми доказами не обґрунтований та не відповідає фактичним обставинам справи.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача, як заподіювача шкоди підлягає стягненню 5000,00 грн. моральної шкоди на користь позивача.

Щодо відшкодування вартості проведеної експертизи варто зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1,2ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу,із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи.

Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Дослідивши надані представником позивача документи та наявні у справі докази, судом встановлено, наявний обґрунтований рахунок вартості послуг експерта щодо проведеної експертизи з урахуванням складності справи.

Суд вважає, що зазначені витрати в розмірі 4500 грн. є співмірними із складністю справи, часом, витраченим експертами на виконання відповідних робіт, обсягом наданих експертами послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на проведення експертизи в розмірі 4500 грн.

Представником позивача у позовних вимогах указується на відшкодування витрат за надання правничої допомоги позивача.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, ч. 2ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: ордер про надання правничої (правової) допомоги серії СА №1027348, копія договору про надання правової допомоги від 11.02.2022 року, додаткова угода № 1 від 11.02.2022, де сторони домовились про фіксований розмір платежів 10000 грн. та вартість послуг з участі адвоката у судових засіданнях 500 грн. за кожне судове засідання, в яке прибув адвокат, розрахунок (детальний опис робіт) винагороди згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.07.2023; акт приймання-передачі виконаних робіт № 1 на суму 14500 грн., рахунок фактура № 7 від 07.07.2023 про оплату 14500 грн. за надання правової допомоги, юридичних послуг у справі 711/1372/22.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 14500 грн., що є співмірними з предметом спору та складністю справи.

Окрім цього, як убачається з позовної заяви ОСОБА_1 було заявлено вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивач є пенсіонером за 2 групою інвалідності, а тому в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору, що підлягає сплаті при зверненні фізичною особою до суду з позовною заявою майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет Українина 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2481,00 гривня.

Враховуючи викладене, з урахуванням заявлених позовних вимог, ціни позову, ставок судового збору, які були встановлені на день подання позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1987,8032 гривень (992,40*2).

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 23,27,28,62,81,174,175 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Захарченко Наталія Олександрівна до Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 03328675, 18036 м. Черкаси проспект Хіміків, 82) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 34030,18 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., судові витрати на залучення експерта 4500 грн.. витрати на правничу допомогу у розмірі 14500 грн., а всього 58030 (п`ятдесят вісім тисяч тридцять)грн. 18 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 03328675, 18036 м. Черкаси проспект Хіміків, 82) на користь держави судовий збір у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення буде складений 19.07.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька