ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/716/21
провадження № 2-др/753/79/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
03 липня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Гусак О.С.,
з секретарем Уляницькою М.В.,
за участі: представника позивача - адвоката Окунєва І.С.,
представника ОСОБА_1 - адвоката Шайка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката Шайка Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності,
24 травня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 753/716/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності.
1 червня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Шайка С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що 1 травня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Шайко та партнери" укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого клієнт сплачує адвокатському бюро 50 000 грн. Разом з тим, між ОСОБА_1 та ТОВ "Ураїнський центр судових експертиз" укладено договір на проведення судової будівельно-технічної експертизи, за умовами якого було сплачено 24 000 грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовлено, просив стягнути 50 000 грн витрат на правову допомогу та 24 000 грн на проведення будівельно-технічної експертизи.
Розгляд вказаної заяви судом було призначено на 3 липня 2023 року.
В судове засідання з`явилися представник ОСОБА_1 - адвокат Шайко С.В. просив задовольнити заяву та стягнути відповідні витрати.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Окунєв І.С. просив у стягненні витрат на правову допомогу відмовити, оскільки у ордері, що виданий адвокатом Шайком С.В. - відповідачу ОСОБА_1 9 березня 2021 року вказано, що він здійснює адвокатську діяльність індивідуально, а договір про надання правової допомоги, який надано до заяви про ухвалення додаткового рішення підписано 1 травня 2021 року між адвокатським бюро "Шайко та партнери", кошти сплачені на рахунок не адвоката, який діє індивідуально, а на рахунок адвокатського об`єднання. Стягнення витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи вважає безпідставним, оскільки вказана експертиза проведена за ініціативою відповідача та не є обов`язковим доказом у вказаній справі.
Дослідивши матеріали справи та заяву, суд дійшов до наступних висновків.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності відмовлено.

Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. п. 1, 2 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У статті 26 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності. Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частина 2 статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" регламентує вичерпні випадки надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі. РАУ зазначає, що системний аналіз частини 1 статті 26 та частин 1 і 2 статті 27 профільного Закону дає змогу зробити висновок про те, що надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення чи ордеру, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною 2 статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Виходячи зі змісту частин 1, 3 статті 26 Закону № 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) на підставі вже укладеного договору.

Тобто, ордер є документом, який лише посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, тоді як увесь обсяг повноважень адвоката діяти від імені клієнта обумовлюється предметом договору про надання правової допомоги та колом визначених в ньому повноважень адвоката.

Таку саме правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 5 грудня 2018 року в справі № П/9901/736/18.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер, який видається адвокатом, повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 12 зазначеного Положення, ордер має містити, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога (п.12.2); посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа( п. 12.3); дату видачі ордера (п. 12.9).

Таким чином, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та лише на підставі вже укладеного договору.

З матеріалів справи вбачається, що 9 березня 2021 року адвокатом Шайком С.В. у ордері, що видано ОСОБА_1 вказано, що він здійснює адвокатську діяльність індивідуально (а.с. 66 т. 1), посилання на договір про надання правової допомоги ордер не містить.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом надано договір, який укладено 1 травня 2021 року між адвокатським бюро "Шайко та партнери" та ОСОБА_1 .

Таким чином, договору на підставі якого було видано ордер 1 березня 2021 року адвокатом не надано.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 адвокатом надано договір про надання правової допомоги від 1 травня 2021 року укладений між адвокатським бюро "Шайко та парнтери" та ОСОБА_1 , додаткову угоду від 26 квітня 2023 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 1 травня 2021 року, звіт № 10 від 26 квітня 2023 року на виконання відповідного договору , акт № 10 про надання правничої допомоги по договору від 1 травня 2021 року та квитанцію про оплату 50 000 грн на рахунок АБ "Шайко та партнери".

Разом з тим, враховуючи , що адвокатом Шайком С.В. не додано документів, на підставі яких видавався ордер, що наявний в матеріалах справи (а.с. 66 т. 1) та відповідно до якого його було допущено до участі у розгляді справи в якості представника ОСОБА_1 , зокрема договору про надання правової допомоги укладеного раніше виданого ордеру до 9 березня 2021 року, який укладено індивідуально із адвокатом Шайко С.В., та квитанції про оплату витрат на правову допомогу на рахунок Шайка С.В. , а не адвокатського об`єднання, суд дійшов висновку, що такі неузгодженності, позбавляють суд можливості стягнути витрати на правову допомогу.

Щодо витрат за проведення експертизи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, найманням ними житла, а також проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача та проведення судової експертизи.

У пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи.

Так, зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. 15 Закону України від 25 лютого 1994 року «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.

При цьому витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну (стаття 86 ЦПК). Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України «Про судову експертизу»).

Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що учасниками справи не заявлялися клопотання про призначення експертизи в межах підготовчого судового засідання.

Разом з тим, на останніх судових засіданнях за клопотанням представника як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 судом було долучено до матеріалів справи відповідні висновки будівельно-технічних експертиз, які були проведені із ініціативи учасників справи.

В межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою представника відповідача, такий висновок у справі не був обов`язковий та аналогічний висновок було надано у іншій цивільній справі де позивачем була ОСОБА_1 , а відповідачем ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на підготовку експертного висновку.

Керуючись ст. ст. 62, 133, 141, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу та витрат на проведення будівельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Гусак