КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1357/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Корнієнка Андрія Григоровича, який діє в інтересах Акціонерного товариства "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Плахотнюк К.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО», третя особа: філія «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» про розірвання договору, стягнення коштів та пені, -

встановив:

У грудні 2016 року до Київського районного суду міста Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ "ДТЕК Трейдінг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Філія "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", з позовом про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про приєднання до електричних мереж.

20 січня 2020 року задоволено клопотання позивача про заміну відповідача ТОВ "ДТЕК Трейдінг" на ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО".

З урахуванням зміни підстав позову у заяві від 02 липня 2020 року позивач вказує, що 24 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ДТЕК Крименерго» укладено договір про приєднання до електричних мереж № 86-824- 238.

На підставі пункту 3.2. вищезазначеного договору замовник зобов`язаний виконати ряд умов для підключення до електричних мереж, а також сплатити грошову суму за рахунком послуги по приєднанню до електричних мереж.

В свою чергу виконавець за договором повинен забезпечити підключення об`єкту замовника до електричних мереж, пункт п.3.1.1. договору.

На даний час всі умови пункту 3.2., які повинен був виконати замовник за договором виконані, також 24 лютого 2014 року замовником сплачено суму в розмірі 25 740,00 гривень

Замовник свої зобов`язання перед виконавцем виконав в повному обсязі. В свою чергу виконавець послуги підключення об`єкту замовника до електричних мереж не надав.

Вказує, що об`єкт замовника розташований на тимчасово окупованій території України, що є загальновідомим фактом, виконавець не має можливості проводити господарську діяльність в Автономній Республіці Крим, а отже і виконати свої зобов`язання по підключенню об`єкта до електричних мереж.

Мотивуючи наведеним, просить суд розірвати договір про приєднання до електричних мереж № 86-824-238 від 24 грудня 2013 року, стягнути з відповідача внесені за договором кошти у розмірі 25 740, 00 грн., ПДВ 4 290, 00 грн., що разом складає 30 030, 00 грн. а також пеню у розмірі 98 498, 40 грн.

Голосіївський районний суд міста Києва рішенням від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги задовольнив частково.

Вирішив розірвати договір про приєднання до електричних мереж № 86-824-238 укладений 24 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» та ОСОБА_1 . Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 25 740 гривень 00 копійок. Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Корнієнком А.Г., який діє в інтересах АТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", подано апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Вказує, що невід`ємною частиною до договору про приєднання є технічні умови на приєднання до мереж (об`єктів) електроенергетики, що закріплено у п.1.2 та п.1.9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики (далі-НКРЕ) «Про затвердження правил приєднання електроустановок до електричних мереж» №32 від 17 січня 2013 року.

Так, технічними умовами до договору про приєднання № 86-824-238 передбачені вимоги до електроустановок Замовника.

Однак, позивачем не надано до суду доказів виконання ним технічних умов, це дає підстави вважати, що зазначені технічні умови позивачем виконані не були.

Таким чином, здійснення підключення можливо лише за умови наявності електромереж та електрообладнання на об`єкті споживача, до яких і буде здійснено підключення. Отже, відповідач не мав технічної можливості здійснити передбачене договором підключення електроустановок позивача в зв`язку з невиконанням технічних умов позивачем та через фізичну відсутність зазначених електроустановок, які не були змонтовані позивачем, що визнається і самим позивачем.

Вказує, що відповідно до пункту 2.2. Постанови НКРЕ «Про затвердження Правил користування електричною енергією» №28 від 31.07.1996 року, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем і електропередавальною організацією за технічний стан і обслуговування електроустановок напругою до 1000 В встановлюється у разі повітряного відгалуження - у точці кріплення проводів лінії електропередачі до перших ізоляторів на будівлі або на трубостояку, або на ввідних клемах першого комутаційного апарата, встановленого на ввідному пристрої будівлі споживача.

Оскільки пункт 1.1. Договору про приєднання до електричних мереж №86-824-238 було передбачено приєднання до електричних мереж виконавця житловий будинок, отже відповідно до зазначених норм приєднання повинно було бути виконано на ввідному пристрої житлового будинку.

Зазначені технічні умови позивачем виконані не були, на об`єкті замовника електромережі взагалі не були змонтовані.

Окрім цього, зазначає, що у зв`язку із відсутністю підтвердження готовності до експлуатації електроустановок об`єкта замовника, виконання технічних умов замовником та відсутністю збудованого об`єкту підключити житловий будинок, як це було передбачено п.1.1. Договору про приєднання до електричних мереж №86-824-238, не вбачалось можливим.

Вказує, що оскільки позивач, уклавши договір про приєднання житлового будинку, не здійснив його будівництво, не виконав технічні умови та не надав документи, які є необхідними для здійснення приєднання, порушення умов Договору відбулось саме з його вини, отже відповідач не може вважатись таким, що прострочив виконання зобов`язання, а тому вимога про стягнення заборгованості є безпідставною.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

31 жовтня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

Вказує, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги вважає хибними, оскільки відповідач надає оцінку обставинам справи без врахування факту тимчасової окупації російською федерацією Автономної Республіки Крим, де знаходиться об`єкт нерухомості позивача, що унеможливило подальше виконання обома сторонами умов Договору.

Щодо доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач виставив відповідний рахунок позивачу № 31 від 24 лютого 2014 року. Того ж дня позивач сплатив кошти на виконання умов Договору.

Вказує, що виконання подальших етапів п. 3.1.2. Договору передбачало взаємодію сторін спору з органами державної влади України.

Вказує, що відповідач залишає поза увагою, що спірні правовідносини відбувались в часи, коли російська федерація здійснювала окупацію Кримського півострову.

Вказує, що суд першої інстанції вірно встановив, що неможливість виконання умов Договору сторонами відбулось внаслідок обставин, які не в повній мірі залежали від волі обох сторін. При цьому, відповідач не приступав і не може приступити до виконання своїх обов`язків за Договором у зв`язку із нездійсненням господарської діяльності на території Криму, незалежно від виконання, чи невиконання позивачем своїх обов`язків.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від адвоката Мещерякова М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про розгляд справи без його участі.

Адвокатом Корнієнком А.Г., який діє в інтересах АТ "ДТЕК Крименерго" подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи підтверджено неможливість виконання умов договору сторонами, у зв`язку з обставинами, які не в повній мірі залежали від волі обох сторін. Окрім того, суд вирішив за можливе, з урахуванням того, що сторони в договорі не передбачили порядок повернення передплати, в разі настання обставин, які унеможливлять виконання договору обома сторонами, застосувати до цих правовідносин, через статтю 8 ЦК України частину 3 статті 571 ЦК України, відповідно до якої у разі неможливості виконання договору завдаток підлягає поверненню.

Також суд вказав, що у цьому випадку слід застосувати статтю 3 ЦК України, відповідно до якої загальними засадами цивільного судочинства є неприпустимість позбавлення права власності, справедливість, добросовісність та розумність, та приходить до висновку, що відповідач в справі зобов`язаний повернути позивачу кошти, які останній вніс за надання послуг, до виконання яких відповідач не приступав і не може приступити у зв`язку з нездійсненням господарської діяльності на території АР Крим.

Колегія суддів не погоджується в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Судом установлено такі обставини.

З даних договору про приєднання до електричних мереж № 86-824-238 від 24 грудня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ДТЕК Крименерго» встановлено, що предметом договору відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 4.1. є зобов`язання ПАТ «ДТЕК Крименерго», як виконавця послуг, забезпечення приєднання до електричних мереж житлового будинку ОСОБА_1 , плата за стандартне приєднання складає 25 740, 00 грн., в тому числі, ПДВ 4 290, 00 грн (том 1 а.с.5-9, 56-60).

Згідно пунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 2.1. ПАТ «ДТЕК Крименерго», як виконавець послуг, зобов`язалося забезпечити приєднання до електричних мереж житлового будинку ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; точка приєднання встановлюється на запроектованому засобі обліку, контактне приєднання в бік ЛЕП; тип приєднання об`єкта замовника - стандартний; виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановки об`єкта замовника (будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення і введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення напруги до точки приєднання) у відповідності до схеми зовнішнього електропостачання та проектною документацією, здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах даного договору; виконавець зобов`язався забезпечити в установленому порядку приєднання об`єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки (приєднання) в строки, вказані в договорі, після виконання замовником зобов`язань, встановлених в п. 3.2. цього розділу договору

Пунктом 3.1 визначено, що виконавець послуг зобов`язаний підключити електроустановки замовника до електричних мереж протягом 180 днів після введення в експлуатацію об`єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, після виконання наступних етапів: оплати замовником вартості приєднання; введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника; надання документів, які підтверджують готовність до експлуатації електроустановки замовника: погодження із замовником акту розмежування балансової приналежності електроустановок та експлуатаційної відповідальності сторін.

Пунктом 3.2 встановлено, що замовник зобов`язався оплатити згідно з умовами даного договору вартість наданих виконавцем послуг по приєднанню електроустановок замовника в точці приєднання, ввести в експлуатацію власний об`єкт та електроустановку зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об`єкту.

Пунктом 7.1 вказаного договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язаннями, але не довше ніж до 24 грудня 2015 року.

З даних рахунку №31 від 24 лютого 2014 року встановлено, що ОСОБА_1 сплатив на рахунок ПАТ "ДТЕК "КРИМЕНЕРГО" грошові кошти у розмірі 25 740,00 гривень, з яких 4 290,00 гривень ПДВ (том 1 а.с.10, 61).

З даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.194-195).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику», електроустановка - комплекс взаємопов`язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії.

Згідно з п.1.2. Постанови НКРЕ «Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж» №32 від 17.01.2013 року стандартним приєднанням - є приєднання електроустановки (крім електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії) замовника до діючих мереж електропередавальної організації на відстань, що не перевищує 300 метрів по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання, яке диференціюється за ступенями потужності об`єкта замовника: перший ступінь - до 16 кВт включно; другий ступінь - від 16 кВт до 50 кВт включно; третій ступінь - від 50 кВт до 160 кВт включно.

Приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Місце приєднання (точка приєднання) електроустановки - це існуюча або запроектована межа балансової належності електроустановок споживача або замовника.

Відповідно до п. 2.2. Постанови НКРЕ «Про затвердження Правил користування електричною енергією» №28 від 31.07.1996 року, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем і електропередавальною організацією за технічний стан і обслуговування електроустановок напругою до 1000 В встановлюється у разі повітряного відгалуження - у точці кріплення проводів лінії електропередачі до перших ізоляторів на будівлі або на трубостояку, або на ввідних клемах першого комутаційного апарата, встановленого на ввідному пристрої будівлі споживача.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі № 910/7981/17.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно статті 599 ЦК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

У цій справі пунктом 7.1 укладеного між сторонами договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язаннями, але не довше ніж до 24 грудня 2015 року.

Позивач звернувся з позовом до суду 8 грудня 2016 року, тобто після закінчення строку дії договору, відтак вимога позивача про розірвання договору №№86-824-238, укладеного 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В частині стягнення коштів, апеляційний суд уважає помилковим висновок суду першої інстанції про застосування до правовідносин сторін частини 3 статті 571 ЦК України (завдаток).

При цьому, на думку апеляційного суду, до спірних правовідносин підлягають застосування положення статті 1212 ЦК України, ураховуючи, що саме на суд покладено обов`язок надавати правову кваліфікацію правовідносинам сторін відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17.

Так, згідно статті 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

У цій справі установлено, що строк дії договору закінчився, а зобов`язання слід уважати припиненим у зв`язку із обставиною тимчасової окупації території Кримського півострова, яка триває з лютого 2014 року, що унеможливило як здійснення відповідачем господарської діяльності, так і виконання позивачем певних зобов`язань.

Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, грошові кошти в сумі 25 740 гривень 00 копійок, сплачені позивачем відповідачу на виконання зобов`язання, яке є припиненим, підлягають поверненню на підставі пункту 3 частини 3 статті 1212 ЦК України.

З огляду на наведене, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення із Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25 740 гривень 00 копійок слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, відтак в цій частині не переглядається апеляційним судом.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Корнієнка Андрія Григоровича, який діє в інтересах Акціонерного товариства "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору про приєднання до електричних мереж №86-824-238, укладеного 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та ОСОБА_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, такого змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО», третя особа: філія «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» про розірвання договору про приєднання до електричних мереж №86-824-238, укладеного 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення із Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25 740 гривень 00 копійок змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови.

В іншій оскарженій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова