ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1982/21 Номер провадження 22-ц/814/2505/23Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Прядкіної О.В., Чумак О.В.,

за участю секретаря: Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа: нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний дід - ОСОБА_2 , якому за життя належала земельна ділянка, площею 3,76 га.

За життя від імені ОСОБА_2 заповіти не складалися та не посвідчувалися. Інших спадкоємців немає.

Вважаючи себе спадкоємцем, вона в шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа заведена 20.04.2021 року.

Постановою нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 14.07.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів, які б підтверджували факт родинних відносин між нею та її дідом ОСОБА_2 , а також нотаріус вказав на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

У зв`язку з неможливістю оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, просила встановити факт, що вона є двоюрідною онукою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 є двоюрідною онукою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку площею 3,7646 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори 29.01.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 107, кадастровий номер земельної ділянки :00:006:0120.

Не погодившись з даним судовим рішенням, Миргородська окружна прокуратура Полтавської області, діючи в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради Миргородського району, оскаржила його в апеляційному порядку.

Посилаючись в своїй апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відсутність належних доказів, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 3,76 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Вказане спадкове майно належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори 29.01.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 107.

ОСОБА_1 в шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого 20.04.2021 р. була заведена спадкова справа.

Постановою нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 14.07.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання нею документів, які б підтверджували факт родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_2 , а також у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 приєднала до справи ксерокопію довідки за підписом старости ОСОБА_3 , згідно якої ОСОБА_2 вів власне господарство самостійно. Протягом шести років за ним здійснювала догляд ОСОБА_1 , яка в подальшому провела його поховання. Зі слів жителів села Яшники, ОСОБА_2 доводився двоюрідним дядьком ОСОБА_1 .

Крім того, в обґрунтування заявлених вимог, позивач посилалась на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стверджували про відомий їм факт родинних відносин між померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що вони виклали в своїх письмових поясненнях.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем факту родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_2 та враховуючи положення ст.ст. 1216-1218, 1265 ЦК України, визнав за нею як за спадкоємцем в порядку спадкування право власності на належну спадкодавцю земельну ділянку.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даному випадку предметом доказування є обставини, які свідчать про родинні відносини між позивачем та померлим ОСОБА_2 .

Доводячи вказані обставини позивач надала суду не завірену в передбаченому законом порядку копію довідки №186 від 27.07.2021 за підписом старости м. Лохвиця, в якій зазначено, що протягом шести років ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_2 та в подальшому провела його поховання. Зі слів жителів с. Яшники, померлий ОСОБА_2 доводився ОСОБА_1 двоюрідним дядьком.

Крім зазначеної довідки, на а.с. 28 та а.с. 30 маються письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стверджують, що їм відомо про те, що ОСОБА_2 був двоюрідним дідом ОСОБА_1 , інших родичів померлий не мав.

Приймаючи до уваги вказані письмові докази та вказану довідку як належні та допустимі докази, суд першої інстанції задовольнив позов.

При цьому, в судовому засіданні вказані особи не допитувались, а саму справу розглянуто в підготовчому судовому засіданні без участі сторін та фіксування судового засідання технічними засобами.

За змістом ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Разом з цим, в матеріалах справи є лише заява за підписом міського голови про те, що Лохвицька міська рада не заперечує проти заявлених вимог, що за своїм змістом не є процесуально тотожним заяві про визнання відповідачем заявлених вимог.

Таким чином, безпідставно взявши до уваги письмові пояснення осіб, які фактично судом в якості свідків не допитувались, до присяги не приводились та не попереджувались про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції не дотримався визначених ст. 89 ЦПК України вимог та допустився помилки при оцінці доказів, визнавши вищевказані письмові пояснення належними доказами.

При цьому, не звернув уваги на протиріччя між вказівкою в довідці про те, що спадкодавець був дядьком позивача, тоді як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стверджували, що останній доводиться двоюрідним дідом ОСОБА_1 .

Крім того, звертає на себе увагу те, що судом взагалі не встановлювались обставини щодо спорідненості між померлим та позивачем.

Так, поза увагою суду залишилось з`ясування хто та яким чином в своїй родовій спорідненості доводить ступінь таких родинних відносин - як двоюрідна онука та двоюрідний дід.

Будь-яких документів та доказів у вигляді свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актових записів про народження та смерть, архівних документів, сімейних фотографій чи листів особистого характеру, які б могли доводити вказаний юридичний факт - матеріали справи не містять.

В своїй апеляційній скарзі прокурор повідомляє про те, що в межах кримінального провадження, порушеного за фактом підробки документів було допитана ОСОБА_4 , яка стверджує про те, що вона жодній особі не повідомляла про те, що ОСОБА_2 є двоюрідним дідом ОСОБА_1 , оскільки він не перебував у родинних стосунках з нею.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог з підстав їх недоведеності.

За результатами апеляційного перегляду, в порядку ст. 141 ЦПК України із позивача на користь Миргородської окружної прокуратури Полтавської області підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2043 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ч.1 п. п. 3, 4, ст. ст. 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа: нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миргородської окружної прокуратури Полтавської області судовий збір у розмірі 2043 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 липня 2023 року.

Судді : О.І. Обідіна О.В. Прядкіна О.В. Чумак