ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 року задоволено заяву позивача ОСОБА_2 та в порядку забезпечення її позову накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 . 23.12.2016 року ухвалено рішення Фастівського міськрайонного суду про стягнення боргу. Таким чином, у вказаній справі прийнято остаточне рішення, а отже вирішено питання щодо позовних вимог, на забезпечення виконання яких накладався такий арешт. Поряд із цим, судом, при ухваленні судового рішення по суті справи не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим просить скасувати арешт накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій заявлені вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутність.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову не заперечувала, справу просила розглянути в її відсутність.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В ході розгляду справи, за заявою позивача ОСОБА_2 , ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 року накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , з метою реального виконання рішення суду.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2015 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в розмірі 55000,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 550 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України (в редакції, чинній на час винесення ухвали про забезпечення позову), якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 № 753/22860/17 (14-88цс20): Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде помірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В даному випадку накладання арешту забезпечує «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини, та не вважатись втручанням зі сторони державного органу у право власності відповідача.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, надаючи оцінку викладеним у заяві про скасування заходів забезпечення позову обставинам, суд враховує ефективність застосованого способу забезпечення позову для можливого запобігання порушенню або припиненню порушення прав, свобод чи інтересів позивача у майбутньому та співмірність застосованого заходу забезпечення позову з позовними вимогами та інтересами інших учасників справи. Вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та для забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Оскільки обставини, з урахуванням яких судом були вжиті заходи забезпечення позову, продовжують існувати, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту виконання рішення та зміни обставин, які слугували підставою для вжиття заходів забезпечення позову, як і не зазначено будь-яких обставин, які можуть слугувати підставами для скасування заходів забезпечення позову суд вважає, що правові підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Згідно ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей