Справа №:755/8775/23
Провадження №: 4-с/755/96/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, відповідач - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця, відповідно до прохальної частини поданої до суду скарги виклав свої вимоги дослівно наступним чином:

«Поновити строк на оскарження дій державного виконавця.

Визнати незаконними дії державного виконавця в частині неповідомлення про розрахунок заборгованості, зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок за наявними у виконавчому провадженні документами та повідомити заявника про розрахунок заборгованості.

Визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментам від 27 квітня 2021 року.

Визнати незаконною постанову державного виконавця від 10 травня 2023 року про арешт рахунків боржника в межах суми звернення стягнення 32233,03 гривні.

Визнати незаконною постанову державного виконавця від 23 травня 2023 року про арешт рахунків боржника в межах суми звернення стягнення 130068,33 гривні».

Суб`єктний склад учасників цивільного процесу ОСОБА_1 визначив наступним чином:

«відповідач - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач - ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 ».

26 червня 2023 року вказану скаргу, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали, посилаючись на наступні підстави:

- скаржником не визначено суб`єктивний склад сторін, з урахуванням положень ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі не зазначено державного виконавця (повну назву його посади із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, місце роботи), дії якого оскаржуються:

- заявником не зазначено, які саме рішення, дії/бездіяльність державного виконавця (посадової особи) виконавчої служби він оскаржує;

- за змістом скарги не зазначено, які дії (бездіяльність) конкретної посадової особи виконавчої служби призвели до порушення прав боржника в межах процедури виконавчого провадження, та коли саме він дізнався про порушення його прав, оскільки до суду особа має право звернутися зі скаргою у певний строк визначений статтею 449 Цивільного процесуального кодексу України.

11 липня 2023 року ОСОБА_1 , на виконання ухвали суду від 28 червня 2023 року, подав аналогічного змісту скаргу на дії державного виконавця ( без зазначення конкретної посадової особи) з тим самим складом учасників цивільного процесу: відповідач - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач - ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 , також прохальна частина скарги викладено без будь-яких змін та відтворює редакцію первісної заяви, а саме: «Поновити строк на оскарження дій державного виконавця. Визнати незаконними дії державного виконавця в частині неповідомлення про розрахунок заборгованості, зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок за наявними у виконавчому провадженні документами та повідомити заявника про розрахунок заборгованості. Визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментам від 27 квітня 2021 року. Визнати незаконною постанову державного виконавця від 10 травня 2023 року про арешт рахунків боржника в межах суми звернення стягнення 32233,03 гривні. Визнати незаконною постанову державного виконавця від 23 травня 2023 року про арешт рахунків боржника в межах суми звернення стягнення 130068,33 гривні».

Вивчивши матеріали поданої до суду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця , з урахуванням виконання вимог суду про залишення скарги без руху, суддя приходить до наступних висновків.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Виходячи з положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач та відповідач), треті особи.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

За змістом ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються судами з дотримання вимог ст.447 Цивільного процесуального кодексу України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Разом з тим, ОСОБА_1 , на виконання ухвали суду, подав аналогічного змісту скаргу з визначенням складу учасників цивільного процесу без дотримання вимог статті 42 ЦПК України, та змістом вимог, які викладено в прохальній частині первісно поданої скарги, без конкретного зазначення, які дії (бездіяльність) посадвої особи виконавчої служби оскаржуються заявником (боржником в процедурі виконавчого провадження), зміст вимог є незрозумілим та викладений на власний розсуд заявника, тому подана до суду скарга за формою та змістом не відповідає вимогам статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі.

Крім того, заявником не долучено належним чином завірену копію рішення суду ухваленого в межах розгляду цивільної справи №755/10016/18, та не надано докази на підтвердження обставин, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про поновлення строку для звернення з цією скаргою до суду, про що заявлено у скарзі на дії державного виконавця та має вирішуватись судом до відкриття провадження у справі.

За нормою ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення Розділу VIІ Цивільного процесуального кодексу України «Судовий контроль за виконання судових рішень» не містить положень щодо дій суду у разі наявності підстав для повернення заяви (скарги) з урахуванням вимог ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заявнику ОСОБА_1 подану до суду скаргу на дії державного виконавця, оскільки заявником повторно подано аналогічну за формою та змістом скаргу на дії без урахуванням вимог статі 74 Закону України «Про виконавче провадження», що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 185, 187, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, відповідач - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 , - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

С у д д я: