Справа № 462/2571/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 липня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді Колодяжного С.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Залізничний відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 13.04.2023 року звернулася в Залізничний районний суд м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , за період з 01.07.2022 року по 03.04.2023 року в розмірі 10886,72 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.07.2018 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. 30.07.2021 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.06.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. 05.08.2021 року Залізничним відділом державної виконавчої служби у м.Львові ЗМУ МЮ відкрито виконавче провадження №66401719. Відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі, а протягом останніх 1,5 року перестав взагалі сплачувати аліменти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по аліментах. Розмір пені розрахований на підставі ч.1 ст.196 СК України і становить за період з 01.07.2022 року по 03.04.2023 року 10886,72 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.04.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа не скористалася своїм правом на подання пояснень на позовну заяву та відзив на позовну заяву.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони з 01.09.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.07.2018 року розірвано рішенням Залізничного районного суду м.Львова (справа №462/2444/18) (а.с.16-17), та від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

16.07.2021 року Залізничним районним судом м.Львова винесено судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2021 року.

05.08.2021 року Залізничним відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №66401719 з примусового виконання судового наказу №462/4371/21 (а.с.8-9).

Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №3610/227-29 від 03.04.2023 року, виданого Підволочиським ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів, станом на 03.04.2023 року, становить 13574,5 грн. (а.с.14).

Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов?язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов?язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховним Судом у справі №569/14819/19 від 17 листопада 2021 року.

Згідно з наданим позивачем розрахунку пені за прострочення сплати аліментів від 07.04.2023 року, загальний розмір пені, за період з 01.07.2022 року по 03.04.2023 року, становить 10886,72 грн. (а.с.6).

Проте, позивач при обчисленні пені в розрахунку заборгованості не вірно зазначила заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж).

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.01.2022 року у справі №711/679/21.

Враховуючи викладене розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів за період із 01.07.2022 року по 03.04.2023 року буде таким:

за липень 2022 року (із 01.09.2022 по 30.09.2022): 3258,25 грн. х 1% х 61 дн. = 1987,53 грн.

за серпень 2022 року (із 01.09.2022 по 30.09.2022): 3258,25 грн. х 1% х 30 дн. = 977,48 грн.

за вересень 2022 року (із 01.10.2022 по 30.11.2022) з урахуванням часткових платежів: 24,75 грн. х 1% х 61 дн. = 15,10 грн.

за жовтень 2022 року (із 01.11.2022 по 30.11.2022): 3258,25 грн. х 1% х 30 дн. = 977,48 грн.

за листопад 2022 року (із 01.12.2022 по 03.04.2023) з урахуванням часткових платежів: 541,25 грн. х 1% х 124 дн. = 5585,43 грн.

за грудень 2022 року (із 01.01.2023 по 03.04.2023): 3258,25 грн. х 1% х 93 дн. = 3030,17 грн.

за січень 2023 року (із 01.02.2023 по 03.04.2023): 3258,25 грн. х 1% х 62 дн. = 2020,12 грн.

за лютий 2023 року (із 01.03.2023 по 03.04.2023): 3258,25 грн. х 1% х 34 дн. = 1107,81 грн.

за березень 2023 року (із 01.04.2023 по 03.04.2023): 3258,25 грн. х 1% х 3 дн. = 97,75 грн.

Всього сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2022 року по 03.04.2023 року становить 10884,59 грн.

Беручи до уваги те, що відповідач допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка становить 10884,59 грн., за період з 01.07.2022 року по 03.04.2023 року, враховуючи положення ст. 196 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

За положеннями ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, судовий збір в розмірі 1073,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена, розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 1073,39 (99,98 % від 1073,60 грн.) грн. судового збору.

Керуючись ст.10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 274, 275, 279, 280-282, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10884,59 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 липня 2022 року по 03 квітня 2023 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073,39 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Позивач, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження: м.Львів, вул.Городоцька, 299.

Текст рішення складено 17.07.2023 року.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний