КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 756/3900/20
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2004/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Близнюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Січевлюка-Врублевського Тараса Степановича та Київської обласної ради на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 4 липня 2022 року (суддя Шевчук А.В.) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення про дострокове припинення дії трудового договору (контракту),

встановив:

у березні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом, та з урахуванням заяви про уточнення предмету позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати пп. 12 п. 2 рішення Київської обласної ради від 17 березня 2020 року № 826-34-VII«Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних некомерційних підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області», яким припинено дію її трудового договору; поновити її на рівнозначній посаді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр».

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що на підставі контракту №20 від 25 січня 2017 року, укладеного з Київською обласною радою, вона була призначена на посаду головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» з 25 січня 2017 року по 15 грудня 2018 року. Згідно із частиною другою пункту 6.1. контракту, якщо після закінчення строку дії цього контракту трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не вимагає їх припинення, дія цього контракту вважається продовженою на строк, на який його було укладено.

Позивачка посилалася на те, що листом від 26 грудня 2018 року №2848/10-06 відповідач підтвердив продовження строку дії контракту на наступний період.

Позивачка зазначала, що рішенням Київської обласної ради від 19 грудня 2019 року №806-32-VII«Про створення Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» створено юридичну особу публічного права - Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» шляхом реорганізації (перетворення) Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини». Через мережу Інтернет вона дізналась про те, що 17 березня

2020 року на офіційному веб-сайті відповідача було опубліковане рішення від 17 березня 2020 року №826-34-VII «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних некомерційних підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області», згідно пп.12.п.2 якого Київська обласна рада одноособово вирішила припинити дію контракту з головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» ОСОБА_1 .

Позивачка вважала, що її звільнення є незаконним та порушує її право на працю, оскільки відповідно до Методичних рекомендацій з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства Міністерства охорони здоров`я України, схваленого Робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України, трудові відносини не припиняються з тим керівником, який вже працював до моменту утворення комунального некомерційного підприємства на умовах контракту, а положення частин 3 та 4 статті 36 КЗпП України передбачають, що зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору працівника і він може бути звільнений тільки у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Також позивачка зазначала, що пп.12 п.2 рішення відповідача від 17 березня 2020 року №826-34-VII «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних некомерційних підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» є необґрунтованим, оскільки не містить жодного посилання на конкретні підстави, передбачені законодавством та укладеним із нею Контрактом.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 4 липня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним пп. 12 п. 2 рішення Київської обласної ради від 17 березня 2020 року № 826-34-VII «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних некомерційних підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області», яким припинено дію трудового договору з ОСОБА_1 щодо дати припинення дії трудового договору. Змінено дату припинення дії контракту № 20 від 25 січня 2017 року з головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» ОСОБА_1 з 18 березня 2020 року на 31 березня 2020 року та зобов`язано Київську обласну раду провести відповідний розрахунок і виплату середнього заробітку ОСОБА_1 за вказаний період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник позивачки - адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Представник позивачки вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що призначення позивачки на посаду в.о. медичного директора КНП Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» на підставі наказу КНП Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» №69-вк від 1 квітня 2020 року свідчить про самостійне усунення відповідачем порушення права позивачки на працю, оскільки позов заявлено саме до Київської обласної ради, яка є іншою, відмінною від КНП Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», юридичною особою, тому відповідач повинен особисто виконувати покладені на нього обов`язки роботодавця, а не через представника, тобто як у цьому випадку - через КНП Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр».

Представник позивачки вважає, що посилання суду першої інстанції на документи (зокрема кадрові) юридичної особи, яка не була залучена судом до розгляду справи та не

має суб`єктності щодо реалізації прав та обов`язків відповідача, не відповідає вимогам КЗпП України.

У поданій апеляційній скарзі Київська обласна рада просить рішення суду в частині зобов`язання Київську обласну раду провести відповідний розрахунок і виплату середнього заробітку ОСОБА_1 скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи.

Відповідач зазначає, що проведення розрахунку та виплата середнього заробітку здійснюється підприємством, з яким у звільненого працівника існувати трудові відносини, а Київською обласною радою.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С., будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційних скарг (с.с.94-95, 98-99 т.2), двічі у судове засідання не з`явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, причини неявки апеляційному суду не повідомили, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника Київської обласної ради - Охріменко Н.М., яка подану відповідачем апеляційну скаргу підтримала, проти задоволення апеляційної скарги представника позивачки заперечувала, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга представника позивачки задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 25 січня 2017 року Київська обласна рада, в особі голови Старикової Г.В., яка діяла на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», та ОСОБА_1 був укладений контракт № 20, згідно якого остання призначалась на посаду головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» на термін з 25 січня 2017 року по 15 грудня 2018 року (с.с.7-13 т.1).

Відповідно до п. 6.1 Контракту, якщо після закінчення строку його дії трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього контракту вважається продовженою на строк, на який його було укладено.

Листом в.о. голови Київської обласної ради В.В. Майбоженко від 26 грудня 2018 року підтверджено продовження виконання повноважень головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері та дитини» згідно абзацу 2 п. 5.1. контракту № 20 (с.с.14 т.1).

Наказом Міністерства охорони здоров`я № 1977 від 31 жовтня 2018 року, який набрав чинності 1 січня 2019 року, затверджені зміни до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, з якого виключено кваліфікаційні характеристики таких посад для нових призначень після 01 січня 2019 року: головний лікар лікувально-профілактичного закладу; головний лікар обласної, центральної міської, міської, центральної районної та районної лікарень; заступник головного лікаря обласної, центральної міської, міської, центральної районної та районної лікарень; заступник головного лікаря з медсестринства. До Випуску включено нові кваліфікаційні характеристики медичний директор.

Пунктом 2 зазначеного наказу визначено, що особи, призначені на посади керівників у сфері охорони здоров`я до набрання чинності цим наказом, продовжують виконувати свої обов`язки до проведення нових конкурсів.

На підставі рішення Київської обласної ради від 25 липня 2019 року № 609-29-VI «Про реорганізацію Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері та дитини» шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємством Київської обласної ради «Київський обласний

перинатальний центр», рішенням №806-32-VII від 19 грудня 2019 року Київська обласна рада створила юридичну особу публічного права - Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», шляхом реорганізації (перетворення) Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», затвердила передавальний акт та статут Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», та зобов`язано голову Київської обласної ради оголосити конкурс на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» (с.с.15-16 т.1).

Розпорядженням № 11 в.о. голови Київської обласної ради Семенової Т.М. від 2 січня 2020 року було оголошено конкурс на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» (с.с.72-73 т.1).

За матеріалами справи ОСОБА_1 участі у конкурсі на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» не брала.

Рішенням Київської обласної ради від 17 березня 2020 року №826-34-VII на посаду Генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» призначено ОСОБА_2 терміном на 5 років на умовах контракту, як такого, що переміг у конкурсі (с.с.17-20 т.1).

Також зазначеним рішенням у зв`язку з призначенням генеральних директорів комунальних некомерційних підприємств галузі охорони здоров`я, на підставі п.п. 4 п. 5.2. контрактів з керівниками закладів охорони здоров`я припинено дію, зокрема, контракту з головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» ОСОБА_1

Розпорядженням № 174 від 18 березня 2020 року першого заступника голови Київської обласної ради припинено дію контракту №20 від 25 січня 2017 року з головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» ОСОБА_1 з 18 березня 2020 року (с.с.37).

Наказом генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» № 69-вк від 1 квітня 2020 року ОСОБА_1 прийнято на посаду виконуючого обов`язки медичного директора з 1 квітня 2020 року.

Наказом генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» № 242-вк від 5 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади виконуючого обов`язки медичного директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що припинення дії контракту з позивачкою 18 березня 2020 року було здійснено під час її перебування у погодженій щорічній відпустці, що є порушенням норм трудового законодавства. Також суд зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження персонального попередження позивачки про наступне вивільнення, тому прийшов до висновку, що припинення дії контракту з позивачкою відбулося з порушенням норм трудового законодавства, а відтак вона підлягала поновленню на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» або на рівнозначній посаді з 18 березня 2020 року.

Разом з цим, суд вважав, що призначення ОСОБА_1 1 квітня 2020 року на посаду в.о. медичного директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», фактично поновило трудові

права позивачки, так як її було призначено на рівнозначну посаду головного лікаря, яку вона займала, чим усунуто допущені порушення та поновлено право позивачки на працю.

Також, суд вважав доцільним зобов`язати Київську обласну раду провести відповідний розрахунок і виплату середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 18 березня 2020 року по 31 березня 2020 року.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Реорганізація - це така форма припинення юридичної особи, під час якої юридична особа припиняється, однак всі її права й обов`язки у порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. Реорганізація може здійснюватися злиттям, приєднанням, поділом та перетворенням юридичної особи за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Частини 3 та 4 ст. 36 КЗпП України передбачають, що зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Таким чином, при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до іншої юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й у трудових відносинах, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).

Це зумовлено тим, що внаслідок реорганізації, на відміну від ліквідації, припиняється лише сама юридична особа як така, а її діяльність триває, але вже не в колишній, яка існувала до реорганізації, а в новій організаційно-правовій формі юридичної особи.

Отже, в результаті реорганізації юридичної особи суб`єктивні права та обов`язки, котрі належали їй, стають правами та обов`язками нових чи оновлених утворень, котрі продовжують свою господарську діяльність, як правило, на зміненій за обсягом майновій базі, тобто наступає повне (універсальне) правонаступництво.

Установлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) з працевлаштування працівників установи, яку ліквідовано.

Тобто, у разі реорганізації здійснюється переведення працівників за їхньою згодою на підприємство, яке є правонаступником. У разі відсутності на підприємстві, яке є правонаступником, вакантних посад (робочих місць) можливе переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство. І лише коли таке переведення не є можливим, в загальному порядку можливо звільнення працівників у зв`язку з тим, що за наслідками проведення реорганізації відбувається скорочення чисельності або штату працівників.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 802/651/16-а.

Згідно статуту Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», підприємство є правонаступником

усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини».

За таких обставин, працівники Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», у тому числі і позивачка, за їхньою згодою повинні бути переведені до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», а у разі відсутності на підприємстві вакантних посад або неможливості їх переведення на інше підприємство, можливо звільнення працівника у зв`язку з тим, що за наслідками проведення реорганізації відбувається скорочення чисельності або штату працівників.

За матеріалами даної справи, Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» не було залучено до участі у справі ні позивачкою, ні судом першої інстанції, що позбавило суд можливості встановити обставини реорганізації Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», у тому числі і переведення працівників до підприємства правонаступника, зокрема, позивачки.

Також матеріали справи не містять доказів про ознайомлення позивачки з наказами про реорганізацію підприємства, про запропоновані позивачці вакантні посади та отримання її згоди на переведення до підприємства правонаступника.

З наданих суду документів вбачається, що на час прийняття рішення про створення Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» (19 грудня 2019 року) позивачка не працювала, перебуваючи на довгостроковому лікарняному, що вона не заперечувала під час судового розгляду, а листом від 21 лютого 2020 року Київська обласна рада погодила надання ОСОБА_1 щорічної відпустки строком на 31 календарний день.

Однак, наказ про відпустку та її період позивачкою суду надано не було і його наявність судом не перевірено.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до укладеного з позивачкою контракту №20 від 25 січня 2017 року, до повноважень відповідача - Київської обласної ради не віднесено видання наказу про відпустку керівника Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», а тільки погодження її (пункт 3.3. контракту).

Відповідно до статуту Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» поточне керівництво підприємством здійснюють генеральний директор; заступники генерального директора; медичний директор. Генеральний директор призначається на посаду і звільняється з посади за рішенням Київської обласної ради на конкурсній основі, шляхом укладання контракту на строк від трьох до п`яти років.

Пунктом 7.5.12. статуту визначено, що генеральний директор призначає на посаду та звільняє з посади своїх заступників, медичного директора і головного бухгалтера підприємства.

Під час судового розгляду було встановлено, що Комунальний заклад Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» було припинено 2 січня 2020 року, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.

Розпорядженням в.о. голови Київської обласної ради № 11 від 2 січня 2020 року оголошено конкурс на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр». Як вже зазначалося вище ОСОБА_1 участі у конкурсі не брала, а відтак відповідач мав правові підстави для призначення генеральним директором підприємства особу, яка перемогла у конкурсі.

Враховуючи, що Комунальний заклад Київської обласної ради «Київський

обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», як юридична особа, було припинено, контракт, укладений з ОСОБА_1 , як з головним лікарем даного закладу, підлягав припиненню, а ОСОБА_1 повинна була бути запропонована посада на підприємстві, яке є правонаступником, або на іншому підприємстві.

Матеріали справи не містять доказів, що позивачці пропонувалися посади на підприємстві, яке є правонаступником Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», а також наказу про звільнення ОСОБА_1 , що позбавляє апеляційний суд можливості зробити висновок про незаконність звільнення позивачки, так як оспорюваний п.п. 12 п. 2 рішення Київської обласної ради від 17 березня 2020 року № 826-34-VII не містить посилань на звільнення позивачки.

Разом з цим, суду першої інстанції надані докази, що ОСОБА_1 з 1 квітня 2020 року була прийнята на посаду виконуючого обов`язки медичного директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» згідно її заяви (с.с.109 т.1), що на думку колегії суддів, свідчить про дотримання прав позивачки при реорганізації Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказана посада є рівнозначною посаді головного лікаря, яку ОСОБА_1 займала у Комунальному закладі Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини».

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правових підстав для задоволення позовних вимог про поновлення позивачки на посаді рівнозначній посаді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» немає, оскільки вона була прийнята на дану посаду.

Доводи апеляційної скарги, що саме відповідач повинен поновити позивачку на роботі, оскільки допустив порушення трудового законодавства при припиненні контракту, укладеного з нею, колегія суддів вважає безпідставними.

Як вже зазначалося вище, Комунальний заклад Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», як юридична особа, було припинено 2 січня 2020 року, а відтак контракт, укладений з позивачкою, як з головним лікарем цього закладу, підлягав припиненню.

Позивачка не приймала участі у конкурсі на зайняття посади генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», яке є правонаступником Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», а відтак Київська обласна рада не має повноважень поновлювати її на рівнозначній посаді у новоствореному підприємстві, оскільки згідно статуту Київська обласна рада укладає контракт тільки з генеральним директором, до компетенції якого віднесено прийняття на роботу заступників генерального директора, медичного директора та інших працівників.

При цьому, ні у позовній заяві, ні у апеляційній скарзі позивачка та її представник не зазначають, на якій саме рівнозначній посаді підлягає поновленню ОСОБА_1 у Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр».

Крім того, заявляючи вимоги про поновлення на роботі у Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр», позивачка та її представник не залучили до участі у справі дане підприємство, не врахувавши, що своїм позовом зачіпають інтереси підприємства та його керівника.

Відповідно до діючих норм процесуального права, апеляційний суд позбавлений можливості усунути зазначені порушення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення апеляційної скарги представника позивачки не встановлено, так як трудові права позивачки були дотримані прийняттям її на посаду в.о. медичного директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр» за її заявою.

Враховуючи, що Київська обласна рада не оскаржує рішення суду в частині визнання протиправним пп. 12 п. 2 рішення Київської обласної ради від 17 березня 2020 року № 826-34-VII «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних некомерційних підприємств спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області», яким припинено дію трудового договору з ОСОБА_1 щодо дати припинення дії трудового договору та зміни дати припинення дії контракту № 20 від 25 січня 2017 року з головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини» ОСОБА_1 з 18 березня 2020 року на 31 березня 2020 року, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення суду в цій частині.

Приймаючи рішення про зобов`язання Київську обласну раду провести відповідний розрахунок і виплату середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 18 березня 2020 року по 31 березня 2020 року, суд першої інстанції не навів мотивованого обґрунтування свого висновку та не врахував, що таких позовних вимог позивачкою заявлено не було.

Частина 1 статті 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, суд не звернув увагу, що матеріали справи не містять наказу про звільнення ОСОБА_1 , а відтак відсутні підстави для висновку, що період з 18 березня 2020 року по 31 березня 2020 року був вимушеним прогулом.

Не врахував суд і ту обставину, що за матеріалами справи листом від 21 лютого 2020 року відповідач погодив надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки тривалістю 31 календарний день, а відтак необхідно було встановити чи не перебувала позивачка у цей період у відпустці та чи отримувала вона відповідні нарахування за цей період.

Також суд не врахував, що відповідно до укладеного з ОСОБА_1 контракту, Київська обласна рада не здійснювала їй нарахування та виплату заробітної плати, яка виплачувалася Комунальним закладом Київської обласної ради «Київський обласний центр охорони здоров`я матері і дитини», правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний перинатальний центр».

Виходячи з вищевикладеного, рішення суду в частині зобов`язання відповідача провести відповідний розрахунок і виплату середнього заробітку позивачці за період з 18 березня 2020 року по 31 березня 2020 року відлягає скасуванню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Січевлюка-Врублевського Тараса Степановича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Київської обласної ради задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 4 липня 2022 рокув частині зобов`язання Київську обласну раду провести відповідний розрахунок і виплату середнього заробітку ОСОБА_1 за вказаний період скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 липня 2024 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук