Справа № 932/96/23
Провадження № 2/932/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

30.12.2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить: визнати протиправною відмову Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у задоволенні адвокатського запиту №01-01 від 22.09.2022; зобов`язати Управління патрульної поліції виконати вимоги адвокатського запиту №01-01 від 22.09.2022, шляхом надання адвокату Андреєву Олексію Миколайовичу належним чином засвідченої копії постанови серія КАО №4859311 від 14.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 , який являється його сусідом та проживає з 2013 року по АДРЕСА_1 , 31.05.2021 об 19:30 год., керуючи транспортним засобом «Fiat 500», номерний знак НОМЕР_1 , в місті Дніпрі по вулиці Армійська біля будинку під номером 28-А став учасником ДТП, внаслідок якої здійснив наїзд на нього, після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. У зв`язку із вказаним інцидентом він викликав швидку та поліцію, де співробітниками поліції було зафіксовано дане правопорушення та особу винного. При цьому, винний у скоєному є його сусідом, достеменну інформацію про якого йому невідомо, а тому їм було повідомлено останню відому інформацію про винного, а саме, що винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із викладеним постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19.08.2021 по справі №201/7193/21 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №129499 від 25.06.2021, визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400,00 грн., а також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 454,00 грн. Крім того, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2021 по справі №201/7192/21 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №129498 від 25.06.2021 визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Будучи позбавленим права керування автотранспортними засобами, ОСОБА_2 проігнорував законну вимогу суду та продовжував здійснення керування автотранспортним засобом «Fiat 500», номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим останній 14.10.2021 був затриманий екіпажом патрульної поліції. За порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху та ст.126 КУпАП, патрульним поліції Совою В.В. винесено постанову серія ЕАО №4859311 від 14.10.2021, на підставі якої ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності.

З даної постанови серія ЕАО №4859311 від 14.10.2021 вбачається, що саме вірним прізвищем вказаної особи, яка здійснювала керування автотранспортного засобу «Fiat 500», номерний знак НОМЕР_1 , зокрема і в день вказаної дорожньо-транспортної пригоди, є саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 . Таким чином, задля доведення до відома суду у справах №201/7192/21 та №201/7193/21 належного правопорушника та притягнення належної особи до адміністративної відповідальності постала необхідність у витребуванні вказаної постанови серія ЕАО №4859311 від 14.10.2021. Крім того, дана постанова ЕАО №4859311 від 14.10.2021 необхідна для звернення в подальшому для суду з позовною заявою до належного відповідача про стягнення шкоди, завданої йому внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки містить всі необхідні дані для підтвердження особи винного та стягнення в подальшому із вказаної особи на його користь належних сум. Так, у зв`язку з виниклою необхідністю отримання даних, він, через свого представника - адвоката Андреєва Олексія Миколайовича звернувся до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції з запитом №01-01 від 22.09.2022 на отримання належним чином засвідченої копії постанови ЕАО №4859311 від 14.10.2021. За результатами розгляду вищевказаного адвокатського запиту №01-01 від 22.09.2022 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надало лист-відповідь №378аз/41/19/01-2022 від 27.09.2022, відповідно до якої було відмовлено у задоволенні вказаного адвокатського запиту №01-01 від 22.09.2022, з посиланням на норми та приписи ЗУ «Про захист персональних даних».

03.03.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що метою адвокатського запиту було отримання належним чином завіреної копії постанови ЕАО №4859311 від 14.10.2021, винесеної за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_2 . Положеннями ст. 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах та організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Частиною 1 ст. 21 ЗУ «Про інформацію» встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Частиною 2 наведеної норми встановлено, о конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 ст. 7 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» гарантовано, що розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вказує на те, що з матеріалів справи та з поданого адвокатом позивача до Управління адвокатського запиту вбачається, що особа, відносно якої була винесена запитувана цим запитом копія постанови, не надавала своєї згоди на поширення конфіденційної інформації відносно себе. Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства, відповідь управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за вих. №378аз/441/19/01-2022 від 27.09.2022 на адвокатський запит за вх. №378аз від 23.09.2022, якою відмовлено адвокату Андрєєву О. в наданні копії постанови ЕАО №4859311, є законною та такою, що забезпечило право фізичної особи на захист від поширення її персональних даних, відтак вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

13.03.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача посилається на те, що не допускається розголошення конфіденційної інформації, у тому числі про фізичних осіб, без їх згоди на розповсюдження такої інформації, або в інших випадках передбачених законом. При цьому, відповідачем не враховано факт того, що вказана інформація (копія постанови) необхідна для відновлення порушених прав позивача внаслідок неправомірних дій з боку фізичної особи, щодо якої здійснюється запит на отримання інформації. Відповідачем не вказано, як саме надання належним чином засвідченої копії постанови про адміністративне правопорушення загрожує інтересам особи, щодо якої витребовується вказана постанова, та чому шкода від надання такої відповідальності превалює над правом позивача на захист та відновлення своїх порушених прав, внаслідок вчинених протиправних дій особою щодо якої витребується вказана постанова.

Ухвалою судді від 04.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши справу та дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача адвокат Андреєв О.М. здійснює свою діяльність як адвокат на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №158 від 09.02.2022 року індивідуально.

В інтересах клієнта ОСОБА_1 - адвокатом Андреєвим О.М. 22.09.2022 року було подано до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області адвокатський запит з проханням надати належним чином засвідчену копію постанови серії ЕАО №4859311 від 14.10.2021, на підставі якої ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ст.126 КУпАП.

До вказаного адвокатського запиту, згідно вимог ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», було долучено посвідчені належним чином копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал Ордеру на надання правової допомоги.

27.09.2022 представник позивача - адвокат Андреєв О.М. отримав відповідь на запит, підписаний начальником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Андрієм Калюжним, в якій зазначено, що затребувана інформація є конфіденційною.

Не погодившись з такими діями Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, позивач звернувся з даним позовом до Дніпровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпровського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 року було відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено позивачу, що заявлений спір підлягає розгляду у місцевому загальному суді в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до норм п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача - адвокат Андреєв О.М. звернувся до відповідача в порядку ч.1 та 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ЗУ «Про захист персональних даних» з адвокатським запитом, в якому просить надати йому належним чином засвідчену копію постанови ЕАО №4859311 від 14.10.2021, на підставі якої ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушння правил дорожнього руху та ст.126 КУпАП.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес регулюється Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно частини другої статті 24 Закону № 5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі, якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону № 5076-VI відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 6 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3)службова інформація.

Згідно частини другої статті 21 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до статей 32, 34 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012, - інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках, зокрема: 1)розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2)інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Разом з тим, згідно положень частини сьомої статті 6 Закону № 2939-VI обмеженню в доступі підлягає певна інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Статтею 6 Закону України «Про захист персональних даних» встановлені загальні вимоги до обробки персональних даних. Під обробкою, серед іншого, варто розуміти як збирання, так і поширення (розповсюдження, передачу) персональних даних (стаття 2 Закону України «Про захист персональних даних»).

Так, зокрема, частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що обробка персональних даних повинна здійснюватися для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Водночас частина шоста цієї статті дублює конституційні положення та говорить, що обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, не допускається без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Схожі положення містяться у статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», якою передбачено поширення відомостей про фізичну особу лише за її згодою або уповноваженої нею особи, крім випадків, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Порядок доступу до персональних даних особи регулюється частиною третьою статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», у якій зазначено, що доступ до персональних даних надається у відповідь на запит суб`єкта відносин, пов`язаних з персональними даними, яким відповідно до положень згаданого Закону може бути будь яка третя особа.

Таким чином висновок посадових осіб Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про те що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Андреєв О.М. немає права отримати затребувану інформацію є незаконним.

Окрім того, згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Тобто, посадові особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції протиправно відмовили у наданні належним чином засвідченої копії постанови ЕАО №4859311 від 14.10.2021, на підставі якої ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ст. 126 КУпАП, у зв`язку з наявністю в ній конфіденційної інформації.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема, забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив представнику позивача - адвокату Андреєву О.М. у наданні затребуваної інформації за адвокатським запитом № 01-01 від 22.09.2022 року, а відтак такі дії є протиправними, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати вимоги вказаного адвокатського запиту шляхом надання адвокату Андреєву О.М. запитуваної ним у вказаному адвокатському запиті інформації.

Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 281, 282, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у задоволенні адвокатського запиту № 01-01 від 22.09.2022 року, наданого адвокатом Андреєвим Олексієм Миколайовичем.

Зобов`язати Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції виконати вимоги адвокатського запиту № 01-01 від 22.09.2022 року шляхом надання представнику ОСОБА_1 - адвокату Андреєву Олексію Миколайовичу копії постанови серія ЕАО № 4859311 від 14.10.2021 року.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева