Справа № 526/1809/22
Провадження № 2/526/108/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвокатів Коваленка І.І., Гречки В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу № 526/1809/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на малолітню дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на малолітню дитину,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на малолітню дитину, вказуючи, що з ОСОБА_2 він має спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у свідоцтві про народження дитини він вказаний батьком. З 2018 року до початку 2022 року вони з ОСОБА_2 та донькою проживали разом за адресою АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_2 усунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, з ними не проживає. Актом обстеження умов проживання від 09.09.2022 , проведеного службою у справах дітей Гадяцької міської ради встановлено, що батько сам виховує дитину, яка проживає разом з ним. Позивач зазначає, що він відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, матеріально забезпечений, не має захворювань, які б не давали йому змоги виховувати дитину, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, для дитини створені всі умови для проживання і розвитку дитини. Донька відвідує ДНЗ «Берізка», всім необхідним її забезпечує батько, ОСОБА_2 не займається вихованням доньки, тому він звернувся до суду з метою визначення місця проживання дитини з ним.

ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом, вказуючи, що вона з ОСОБА_1 та доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом проживали до середини 2020 року. Через постійні факти сімейного насильства з боку ОСОБА_1 вона з доньками була вимушена виїхати до м. Полтава. Донька ОСОБА_4 відвідувала ЗОШ №9 м.Полтава, а донька ОСОБА_3 - дитячий садок АДРЕСА_2 . Відповідач адресу їх проживання у м.Полтаві знав, оскільки, відвідував за даною адресою доньку. З початком агресії РФ на територію України ОСОБА_2 , діючи в інтересах дітей, разом з доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виїхала до Республіки Польща. Там отримала належне житло, старша донька почала відвідувати школу, молодша - дитячий садок. Сама ОСОБА_2 працевлаштувалася та отримує достатньо коштів для утримання доньок. В серпні 2022 року ОСОБА_1 приїхав до них та запропонував ОСОБА_2 відпустити з ним доньку ОСОБА_5 в подорож по Європі. Оскільки, вона ніколи не перешкоджала батькові у спілкуванні з донькою, то відпустила доньку і віддала йому свідоцтво про народження дитини, щоб не виникало труднощів під час мандрів. Але, ОСОБА_1 вивіз дочку до України, розлучивши з матір`ю та сестрою, після чого став перешкоджати зустрічам та спілкуванню, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 08.11.2022 надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що з ОСОБА_2 в шлюбі не перебували, але проживали разом і в них народилася дитина ОСОБА_5 . Згодом ОСОБА_2 виїхала з дочками в Полтаву, а з початком війни до Польщі. Через деякий час вона зателефонувала і сказала, щоб він забрав дочку собі та віддала документи, після чого він разом з донькою повернувся до України. Дитина зареєстрована та проживає разом з ним, іншої сім`ї у нього немає. Він забезпечує дитину, водить в дитсадок, на гуртки, в той час як мати ніякої участі у житті не приймає. Підтвердив, що на даний час дійсно перешкоджає їх спілкуванню з метою безпеки, так як мати викликала у дитини стрес. Проти задоволення зустрічного позову заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що до війни вона разом з дітьми проживала в м.Полтава, без ОСОБА_1 . З початком війни, вони переїхали до м.Гадяч, а потім - до Республіки Польща. ОСОБА_1 заперечував проти того, щоб вона забирала доньку ОСОБА_5 . Пізніше він приїхав до їх місця проживання у Польщі, шляхом обману викрав документи і дитину та повернувся до України, про їх місце перебування вона дізналася у вересні 2022 року. У Польщі їх розшукувала поліція. Вказала, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, був судимий та вже позбавлений батьківських прав відносно однієї дитини. Стосовно подій, що сталися 07.05.2023 року з приводу викрадення дитини пояснила, що вона була змушена вчинити такий поступок, оскільки ОСОБА_1 повністю перешкоджає їх спілкуванню. Просили врахувати, що дитина тривалий час проживала з матір`ю та сестрою і визначення місця проживання з батьком буде дуже сильним стресом для неї, оскільки вона ще малолітня та потребує опіки матері., тому просила її позовні вимоги задовольнити.

Представник Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Панасенко О.В. в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно витягу з реєстру Гадяцької територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована з 11.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за цією ж адресою та є власником даної квартири.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2022, на підставі договору дарування, ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано 19.12.2022 року.

Згідно характеристики з місця проживання від 09.09.2022 року, ОСОБА_1 в конфліктних ситуаціях не помічався, компрометуючі дані на нього у міській раді відсутні. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05.08.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.08.2020 року ОСОБА_1 звільнено від зазначеного покарання в зв`язку з успішним відбуттям і закінченням іспитового строку.

Стосовно матеріального забезпечення ОСОБА_1 ним надано наступні підтверджуючі документи про доходи:

Згідно виписки по особовому рахунку за період з 01.11.2022 по 07.11.2022, наданої Відділенням №33 у м.Гадячі ПуАТ «АКОРДБАНК» залишок на рахунку ОСОБА_6 становить 40 000 грн.

Загальна сума доходу ОСОБА_1 за звітний податковий період (2022 рік) становить 60 000 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 20.02.2023 №808/АП/16-31-11, виданою Гадяцькою ДПІ ГУ ДПС у Полтавській області.

Також, ОСОБА_1 має дохід (орендну плату) за 2022 рік на орендований земельний пай в сумі 8388,22 грн, що підтверджується довідкою від 09.01.2023 №5, виданою ФОП ОСОБА_7

ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2 групи, яка з січня 2022 по січень 2023 склала 12441,00 грн, що підтверджується довідкою від 16.02.2023 № 899, виданою УСЗН Миргородської РДА.

ОСОБА_1 має депозитні рахунки і станом на 01.03.2023 сума коштів на рахунках становить 2 670,00 доларів США та 100 000 грн, що підтверджується довідками від 01.03.2023 ПАТ КБ «АКОРДБАНК» .

Також в ході розгляду справи було встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.06.2014 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , через значну заборгованість по аліментах, яка становила 19477,61 грн. Також згідно висновку органу опіки та піклування Гадяцької міської ради від 12.06.2014 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню сина ОСОБА_9 .

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по виконавчому листу №2-274 від 31.03.2010 року, що видав Гадяцький районний суд Полтавської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі частини всіх видів заробітку боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку заборгованість станом на 01.03.2023 відсутня.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідач має старшу доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки від 12.10.2022 №117/01-21, виданої Полтавським ДНЗ №74 Полтавської міської ради Полтавської області, ОСОБА_3 є вихованкою Полтавського ДНЗ (ясла-садок) №74 «Джерельце» Полтавської міської ради Полтавської області з 25 серпня 2020 року по даний час.

Відповідно до характеристики на дитину середньої групи «Сонечко» ОСОБА_3 , видану ДНЗ №74 13.10.2022 №119/01-21, дівчинка проживає з мамою ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_12 . На час відвідування дитиною ЗДО родина проживала в орендованому житлі. ОСОБА_3 відвідує дитячий садок з 25.08.2020 року, має достатній рівень розвитку пізнавальних процесів відповідно до вікових особливостей. Мама завжди цікавиться питаннями виховання, регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті групи, надає посильну допомогу ЗДО.

Заявою ОСОБА_31 від 10.10.2022 підтверджується факт винаймання ОСОБА_13 квартири в м.Кошалин, Польща, своєчасної оплати рахунків та всіх платежів.

Згідно доповідної записки про житлові умови ОСОБА_14 від 11.10.2022 , яка видана старшим спеціалістом з соціальної роботи магістром ОСОБА_15 , місце проживання: АДРЕСА_4 , квартира в якій вона проживає складається з 2 кімнат, кухні та ванної кімнати з туалетом, загальна площа приміщення 42 м2. Квартира Чиста, повністю мебльована, укомплектована побутовою технікою та електронікою, опалення центральне від міської мережі. Зараз у цьому місці проживає ОСОБА_16 , її 9-річна донька ОСОБА_18 та мати - ОСОБА_19 . Знайшлося в квартирі і місце для її другої доньки пані ОСОБА_20 , яка до 25 серпня 2022 року проживала з матір`ю. Дітям є де відпочити, повчитися і погратися.

Відповідно до договору оренди квартири, договір укладено з 01.09.2022 по 31.08.2023. Місячна вартість утримання квартири становить 2 000 злотих.

Згідно інформації, наданої дитячим садком №11 від 04.10.2022, ОСОБА_21 , дочка ОСОБА_14 , відвідує дитячий садок №11 м.Кошалин за адресою АДРЕСА_5 .

Щодо матеріального забезпечення ОСОБА_2 судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої Сервісним центром сімейних пільг від 11.05.2022, ОСОБА_22 отримує допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_23 з 01.06.2022 по 31.05.2023 в розмірі 500 злотих на місяць. Допомога на дитину виплачується до останнього числа кожного місяця.

Згідно Трудового договору на невизначений термін, укладеного 11.04.2022 між ОСОБА_24 , місце проживання АДРЕСА_6 та представником роботодавця ОСОБА_25 , сторони домовилися про наступні умови найму: вид виконуваної роботи - обслуговування в інтернет - магазині, місце роботи - м.Кошалин, робочий час 168 год., оплата праці 4500 злотих НЕТТО. Також надано довідки про отримувану платню в розмірі 4500 злотих на місяць, що в еквіваленті до гривні становить майже 42000 грн.

Оплата праці ОСОБА_2 відповідно до укладеного трудового договору підтверджується платіжними квитанціями від 10.08.2022, 10.09.2022, 10.10.2022, 10.11.2022, 10.12.2022, 10.01.2023, 10.02.2023 та випискою з банку про надходження коштів на її рахунок.

На даний час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує заклад дошкільної освіти №2 «Берізка» Гадяцької міської ради Полтавської області з 07.09.2022 року і по даний час. Батько приводить дитину до закладу та забирає вчасно, бере участь у батьківських зборах, спілкується з вихователями, приймає участь у житті групи та садочка. Мати дівчинки контакту із закладом не підтримує, життям дитини у садочку не цікавиться, що підтверджується довідкою ЗДО №2 «Берізка» Гадяцької міської ради Полтавської області від 01.03.2023 №01-21/17.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.09.2022 р. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має всі створені умови для проживання дитини. Батько сам виховує малолітню дитину, яка проживає з ним. Дитина відвідує ДНЗ «Берізка».

За висновком комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради від 13.10.2022 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 », затвердженого рішенням Гадяцької міської ради №451 від 27.10.2022, встановлено, що комісія вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Судом встановлено, що на засідання комісії ОСОБА_2 була відсутня.

Також встановлено, що на даний час між батьками дитини точиться конфлікт з приводу її місця проживання, в зв`язку з чим мали місце неодноразові виклики поліції.

Так, відповідно до інформації Другого відділення поліції в Кошалині від 12.10.2022, 25 серпня 2022 о 00:18 ОСОБА_16 під час втручання поліції заявила, що після повернення з роботи її партнер ОСОБА_26 не хотів пускати її в будинок. У жінки виникли підозри, що її партнер перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а в квартирі окрім нього має бути двоє дітей, а саме - ОСОБА_18 , 9 років та ОСОБА_21 , 4 роки. Правоохоронці не застали чоловіка на місці проживання. Згаданий вийшов з квартири, коли жінка пішла до Другого відділення поліції в Кошалині щоб повідомити про втручання. Жінка подзвонила до співмешканця. Під час розмови ОСОБА_26 заявив, що покінчає з життям і поклав трубку. Під час обстеження, поліцейські виявили ОСОБА_27 біля будівлі за адресою АДРЕСА_7 , викликавши на місце швидку допомогу. Бригада швидкої доставила чоловіка на консультацію. Чоловік у стані алкогольного сп`яніння - результат перевірки на вміст алкоголю 0,11 мг/л.

Відповідно до інформації, наданої ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 17.10.2022 №11аз/115/119/01-2022, на адресу відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області 29.09.2022 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , надходило повідомлення на лінію «102» про те, що біологічний батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , забрав їх спільну доньку ОСОБА_5 , 2018 р.н., біля дитячого садочку «Берізка», розташованого в м. Гадяч. Дане звернення було розглянуто у відповідності до наказу МВС України від 15.11.2017 № 930 «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» та Закону України «Про звернення громадян». За результатами перевірки дане звернення 07.10.2022 року було списано до справи відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про що було проінформовано заявника листом за вих.. №5453/115/119/01-2022 від 07.10.2022.

Відповідно до інформації, наданої ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 01.11.2022 №12аз/115/119/01-2022, на адресу відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області 24.10.2022 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , надходило повідомлення на лінію «102» про те, що її колишній співмешканець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , забрав їх спільну дитину ОСОБА_3 , котрій 4 роки та не повертає її, погрожуючи фізичною розправою. Дане звернення було розглянуто у відповідності до наказу МВС України від 15.11.2017 № 930 «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» та Закону України «Про звернення громадян». За результатами перевірки дане звернення 25.10.2022 року було списано до справи відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області. Під час розгляду даного звернення ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 183 КУпАП (постанова ГАБІ № 828732 від 24.10.2022).

Згідно інформації на запит, наданої ГУНП в Полтавській області від 27.10.2022 №176 аз, згідно з даними інформаційно - комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» до ГУНП в Полтавській області та його територіальних підрозділів надійшло десять звернень від ОСОБА_2 , а саме:

11.07.2017 до Лохвицького відділу поліції про те, що 11.07.2017 у м.Заводське Лохвицького району по вулиці рухається автомобіль марки «Міцубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, водій якого знаходиться у нетверезому стані (ЄО № 2533). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

12.10.2017 до Лохвицького відділу поліції про те, що 11.07.2017 у АДРЕСА_8 відвідувач порушує громадський порядок, поводиться неадекватно (ЄО №3877). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

31.05.2019 до Гадяцького відділу поліції надійшло повідомлення про те, що на даний час за адресою АДРЕСА_9 її чоловік ОСОБА_1 вчиняє відносно неї домашнє насильство (ЄО №2645). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

20.09.2019 до Гадяцького відділу поліції про те, що заявниця потребує приїзду поліції з приводу сварки з сусідами (ЄО №4674). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

29.12.2019 до Гадяцького відділу поліції про те, що 29.12.2019 за адресою АДРЕСА_10 співмешканець ОСОБА_1 заявницю ображає (ЄО №6236). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

06.06.2021 до відділу поліції №1 Полтавського РУП про те, що на даний час за адресою АДРЕСА_11 колишній чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 погрожує заявниці фізичною розправою (ЄО № 10480). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

06.06.2021 до відділу поліції №1 Полтавського РУП про те, що на даний час за адресою АДРЕСА_11 колишній чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вибиває двері у квартиру та погрожує фізичною розправою (ЄО № 10486). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

06.06.2021 до відділу поліції №1 Полтавського РУП про те, що на даний час за адресою АДРЕСА_11 колишній чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у стані алкогольного сп`яніння стукає у двері та погрожує заявниці фізичною розправою. У будинку перебувають 2 малолітніх дітей (ЄО № 10503). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

29.09.2022 до відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про те, що 29.09.2022 у м.Гадяч з дитячого садка «Берізка» біологічний батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 забрав дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не віддає її заявниці та веде у напрямку вул. Полтавська (ЄО № 3658). Дане повідомлення розглянуте відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та матеріал списано до справи підрозділу;

24.10.2022 до відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про те, що за адресою АДРЕСА_10 співмешканець забрав спільну дитину ОСОБА_3 , 4 роки і не повертає, погрожує фізичною розправою та не віддає її речі (ЄО № 3992). Під час розгляду даного звернення ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 183 КУпАП (постанова ГАБІ № 828732 від 24.10.2022).

24 жовтня 2023 року постановою поліцейського СРПП ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик працівників поліції за ст. 183 КУпАП до штрафу в розмірі 1700 грн.

Також, 21.11.2022 до ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя м.Гадяч Миргородського району Полтавської області про те, що 21.11.2022 близько 17 год за місцем проживання заявнику спричинили тілесні ушкодження, про що 22.11.2022 до ЄРДР внесено відомості за ч.1 ст. 125 КК України за №0000246.

Крім цього, 07.05.2023 до ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 07.05.2023 близько 14 год 10 хв група осіб з хуліганських мотивів, порушували громадський прядок на території ДНЗ Гадяцьке ВПАУ та спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 07.05.2023 до ЄРДР внесено відомості за ч.2 ст. 296 КК України за №0000305. Судом переглянуто відеозапис даних подій.

ОСОБА_1 надав виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09.05.2023, де лікарем зазначено, що батько звернувся на для огляду дитину зі скаргами на біль в обох руках, грудній клітці, біль в животі, біль в ногах. З його слів дитину намагалися силоміць у нього забрати. Дитина під час огляду реагує спокійно, не плаче, розмовляє, сміється, на питання відповідає чітко, не збуджена, не напружена.

Постановою від 30.05.2023 слідчим Пригодою В.І. кримінальне провадження закрито згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

31.05.2023 ОСОБА_1 звертався до ФОП ОСОБА_28 в м. Кременчук, де дитину ОСОБА_3 оглянула лікар ОСОБА_29 та встановила діагноз: неспокійна дитина, гостра реакція на стрес і надано рекомендації в обмеженні рухливих ігор, перегляду передач, спокійне оточення, призначена консультація психотерапевта та лікування.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що батьки дитини працюють, обоє матеріально забезпечені, піклуються про дитину, її розвиток та беруть участь у вихованні, проте між ними існує спір щодо місця проживання дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що дитина може бути залишена з батьком лише тоді, коли він доведе в суді наявність виняткових обставин неможливості визначення місця проживання дитини з матір`ю. На практиці, такими винятковими обставинам може бути наявність у матері психічної хвороби, наркотичної залежності, які були належним чином доведені батьком.

01 липня 2017 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі "М.С. проти України" в якому було констатовано порушення Україною прав батька при розгляді справи щодо визначення місця проживання дитини.

При розгляді справ даної категорії суди повинні: при вирішенні спору враховувати найкращі інтереси дитини, а саме: збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є неблагополучною; забезпечення розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним; виходити з того, що батьки мають рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про те, що в даний час необхідно визначати місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , 2018 року народження, враховуючи її вік та потреби у повсякденному житті. Зокрема суд враховує, що дитина постійно проживала з матір`ю до того часу, коли батько не забрав її з Польщі до України. Судом встановлено і не заперечується ОСОБА_1 , що він перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю, вважаючи, що кожне таке спілкування є стресом для дитини.

Крім того, Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з зібраних по справі доказів, суд зважає на репутацію кожного із батьків та їх становище.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в м. Гадяч, має власно житло, стабільний заробіток. Після переїзду в Україну належно опікується дитиною, займається її вихованням. Проте суд враховує, що ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин, пов`язаний з незаконним зберіганням боєприпасів, а також був позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_30 через ухилення від виконання батьківських обов`язків. Вказані обставини вказують на негативну репутацію батька.

В свою чергу ОСОБА_2 дійсно проживає в Польщі, куди змушена була виїхати в зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну, де працевлаштувалася, орендувала житло, забезпечила відвідування дитиною дошкільного закладу. Будь - яких інших компрометуючих матеріалів, окрім постанови поліцейського ДОП від 24.10 2022, судом не здобуто. Суд критично відноситься до даного доказу, адже з інших матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до поліції з метою захисту своїх прав, як матері, оскільки не мала змоги безперешкодно зустрічатися та спілкуватися з дитиною. Оцінюючи події, які відбулися 07.05.2023 року суд приходить до висновку, що мати дитини була змушена вдатися до крайніх заходів аби воз`єднатися з дитиною, що свідчить про наявність материнських почуттів та обов`язку. Будь яких негативних наслідків для дитини не настало, що підтверджується медичними висновками. Відсутність власного житла не може слугувати доказом неналежного виконання батьківських обов`язків.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі того з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі документів, які стосуються справи.

Суд критично відноситься в даному випадку до висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини з батьком, так як він є недостатньо обґрунтованим, не враховані всі дані, які характеризують як матір так і батька. Також встановлено, що дане питання було розглянуто однобоко, мати дитини на засідання комісії не викликалась, її дані взагалі не враховувались при складанні висновку. У висновку вказано, що ОСОБА_1 характеризується позитивно, в той час як з наданої ним же до суду характеристики вбачається, що він характеризується посередньо, також наведені інші дані, які є сумнівними, тому суд не приймає даний висновок як доказ та вважає, що викладені у ньому висновки суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до , як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); вість створення дитині умов для виховання і розвитку».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок, що «Декларація прав не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони ними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей»

З огляду на зазначені обставини, показання сторін, ураховуючи, що позивачем не вказано та не додано докази виняткових обставин, які б давали підстави для розлучення доньки ОСОБА_5 з матір`ю відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, а також той факт, що мати в найбільшій мірі може сприяти гармонійному розвитку малолітньої дитини, не встановивши під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визначення місця проживання дитини з батьком.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємозв`язку, враховуючи малолітній вік дитини, фактичне проживання її з матір`ю, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2018 року народження з матір`ю, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073.60 грн. та витрат на правову допомогу.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь судових витрат, які складаються зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Захисником позивача надано до суду обґрунтований розрахунок наданих послуг, який не виходить за межі розумності та допустимості, зважаючи на складність справи, а тому заявлена сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ч.1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141,153,157, 158, 161 СК України, принципом 6 Декларації про права дитини, ст. ст. 3, 12, 13, 77, 81, 259, 268, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на малолітню дитину залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14.09.2022 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 992.40 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 10 тисяч гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької міської ради, юридична адреса: м.Гадяч, вул. Лесі Українки, 3, .

Повний текст рішення суду складено 28 липня 2023 року.

Головуюча: Л. В. Максименко