Справа № 572/1209/23
Р І Ш Е Н Н Я
03 квітня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області
Сарненський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Ведяніної Т.О.
за участю секретаря судових засідань Шевні І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис, ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-
ВСТАНОВИВ:
До Сарненського районного суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .. Заява обґрунтована тим, що вона разом з чоловіком, та дітьми і онукою проживають за одною адресою АДРЕСА_1 . Її чоловік зловживає спиртними наоями та внаслідок чого перебуваючи в п`яному вигляді за місцем проживання вчиняє постійні безпричинні сварки, які супроводжуються нецензурною лайкою, образами, погрозами, фізичною розправою, виселенням з будинку, вимаганням грошових коштів. Дані дії супроводжуються в присутності дітей тим самим завдаючи шкоди їхньому психологічному здоров`ю. Заявниця неодноразово викликала працівників поліції з приводу вчинення насильства. Він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкогольні напої, ніде не працює, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на позитивну зміну ситуації, а тому їхнє спільне проживання є неможливим. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від вчинення домашнього насильства щодо неї, заявниця вважає, що необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальні приписи: усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом спільної сумісної власності або особистою власністю постраждалої особи, забороні перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, обмеженні спілкування з постраждалою дитиною, забороні наближатися на визначені відстань до місця проживання (перебування) навчання, роботи, інших місць відвідування постраждалою особою, заборонити особисто чи через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборона вести листування, телефонні переговори з нею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.
В судове засідання заявниця подала письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутність.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення ним домашнього насильства та погроз фізичного характеру.
Так, постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 серпня 2022 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення.
Постановами Сарненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2023 року та 03 березня 2023 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Однак, ОСОБА_1 висновків не зробив, продовжив вчиняти домашнє насильство.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини вчинення домашнього насильства, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис, ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , строком на 4 (чотири) місяці.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 :

- усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом спільної сумісної власності або особистою власністю постраждалої особи, ОСОБА_1 ,

- заборонити наближатися на відстань 5 метрів до місця проживання (перебування) роботи, інших місць відвідування ОСОБА_1 ,

- заборонити особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею,

- заборона вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних приписів.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя