"06" червня 2023 р.
Справа № 642/1070/22
Провадження № 2/642/57/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гримайло А.М..,

при секретарі Корявець Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, в якому просила зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зокрема у користуванні спільними приміщеннями квартири, демонтувати замки на дверях, що прямо або опосередковано ведуть до приміщень загального користування, зокрема: між приміщеннями під № 1 у технічному паспорті (площею 9,8 м) та приміщенням під № НОМЕР_2 у технічному паспорті (площею 6,1 м2); між приміщенням під № 3 у технічному паспорті (площею 2,1 м2) та приміщенням під № 4 у технічному паспорті (площею 2,6 м2) та не встановлювати без згоди ОСОБА_1 замки на дверях, що прямо або опосередковано ведуть до приміщень загального користування квартири та стягнути судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. В обґрунтування зазначає, що їй на праві спільної часткової власності належить 25/100 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до цієї позовної заяви копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40032911 (дата реєстрації права власності 03.07.2015). 54/300 частини квартири належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, що підтверджується доданою до цієї позовної заяви Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 295437147 від 20.01.2022. Раніше, 23.07.2003, ОСОБА_3 зареєстрував право спільної сумісної власності на зазначену квартиру (54/100).

Весь час, з моменту початку користування придбаною частиною квартири АДРЕСА_2 і по дату звернення до суду із цим позовом ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні спільними приміщеннями квартири АДРЕСА_2 . Такі дії відповідача виражаються у висловлені погроз та, навіть, застосуванні сили, коли вона намагалась потрапити до спірних приміщень. Крім цього, з початку користування часткою квартири, на міжкімнатних дверях які ведуть до приміщень спільного користування ОСОБА_3 були встановлені замки. На вимогу надати ключі від дверей, що ведуть до приміщень загального користування, відповідач у грубій та образливій формі відмовив

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з питанням про узгодження порядку користування спільними приміщеннями квартири АДРЕСА_2 , однак ОСОБА_3 на всі спроби узгодити конфліктну ситуацію та вирішити нагальне питання відповідав відмовами та образливими висловами або взагалі ігнорував їх.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.02.2023 відповідачем подано відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відзив, мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 намагалася ввести суд в оману шляхом недодавання до позовної заяви правовстановлюючого документу на право власності на частину квартири. Крім того, в додатках до позовної заяви (П.4) вказано, що до позовної заяви додається копія технічного паспорту, однак в пакеті документів, який отримав відповідач, копії цього документу немає. Також, зазначає, що він є співвласником (54/100) квартири АДРЕСА_1 , відповідно свідоцтва про право власності на житло від 04 жовтня 1995 року та свідоцтва про право власності за законом на спадщину за законом від 08 липня 2016 року. Одним зі співвласників зазначеної квартири з липня 2015 року(згідно договору купівлі- продажу-дані з витягу) є ОСОБА_1 , яка має 25/100 власності. ОСОБА_1 в квартирі не проживає, використовує й для отримання неоподаткованого доходу. Своїми діями в спільній квартирі АДРЕСА_1 , саме ОСОБА_1 порушує право на користування власністю, порушує громадський порядок, грубо втручається у життя родини ОСОБА_3 . Фактично позивачка має в користуванні більшу площу квартири, ніж їй належить. Родина ОСОБА_3 , в контексті ст.ст.64,65,156 Житлового кодексу, (а до того батьки, дід та бабця) мешкає у вказаній квартирі багато десятиліть, користуючись відповідними актам КП «Жилкомсервіс» приміщеннями. ОСОБА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Купуючи частину у власності спільної із відповідачем та іншими власниками квартирі, ОСОБА_1 була ознайомлена з порядком фактичного користування приміщеннями квартири, який в продовж багатьох десятиліть склався між співвласниками квартири у відповідності до положень статті 358 Цивільного кодексу України.

Заслухавши позивача та її представника на підтримку поданого позову, відповідача та його захисника, які проти його задоволення заперечували, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно частини 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до матеріалів справи, спірна квартира за адресою : АДРЕСА_4 є квартирою комунального типу, яка складається з 5-ти житлових кімнат та приміщень загального користування.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.07.2016 року актуальна інформації про об`єкт речових прав в Державному реєстрі речових прав співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_4 , є три особи: ОСОБА_3 (частка 54/300, спільна часткова власність), ОСОБА_5 (частка 21/100, спільна часткова власність), ОСОБА_1 (частка 25/100, спільна часткова власність). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 04.10.1995 року співвласниками 54/100 частин квартири, за адресою : АДРЕСА_4 , на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2016 року ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті батька. Тобто, співвласниками 54/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 08.07.2016 року були ОСОБА_7 (54/300 частин) та ОСОБА_3 36/100 (54/300 частин +(54/300 частин).

Тобто, співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_4 , є: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (частка 54/100, спільна часткова власність), ОСОБА_5 (частка 21/100, спільна часткова власність), ОСОБА_1 (частка 25/100, спільна часткова власність).

ОСОБА_1 зазначила, що співвласник ОСОБА_5 не перешкоджає їй як власнику користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому у позивача відсутні до нього позовні вимоги.

Позов позивачем ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням подано тільки до ОСОБА_3 , однак співвласником його частки ще є і ОСОБА_7 .

Належність на праві спільної власності частки 54/100 квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , відповідачем не оспорюються та судом під сумнів такі обставини не ставляться.

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21, від 03 травня 2023 року у справі № 200/7595/18).

Відповідачу ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача та заяви про зміну предмету позову та клопотання про поновлення строку для подання заяви про зміну предмета позову, оскільки строк було пропущено.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 20 січня 2021 року, визначення позивачем у справі складу сторін (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.

За установлених дійсних обставин, відсутності інших заявлених вимог та незалучення належних відповідачів, суд позбавлений можливості у даній справі вирішувати питання про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, тому позов не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з належним визначеним колом осіб.

У зв`язку із відмовою у позові, на підставі ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати позивача за ним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Гримайло