справа № 208/680/15-ц
№ провадження 2/208/143/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді Івченко Т.П.,

при секретарі Паталахи І.О.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Стребіж А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів», -

встановив:

1.Позиція позивача.

У березні 2021 року в провадження Заводського районного суду надійшла справа № 208/680/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович, про стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович, ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів, з ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2021 року.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 03 лютого 2021 року слідує, що рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів скасовані. А справа № 208/680/15-ц у частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів передано на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

За змістом позовних вимог ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором та сплаті комунальних платежів.

Станом на час розгляду справи по суті, позивачем ОСОБА_2 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , підтримано позов до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів», згідно до яких позивачем заявлено наступні вимоги (т. 4 а.с. 76-80), а саме про:

1)Стягнення з відповідачки ОСОБА_4 , на її користь грошової суми у розмірі 43000 (сорок три тисячі) гривень 00 копійок у якості орендної платні за період з січня 2011 року і до 06 вересня 2013 року стягнення;

2)Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 , на її користь грошову суму у розмірі 178350 гривень як вартість ремонту у квартирі, згідно кошторису від 23 серпня 2015 року;

3)Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 , на її користь грошову суму у розмірі 50000 гривень за завдану їй моральну шкоду;

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 38843,00 гривень, у якості орендної платні за період з 06 вересня 2013 року по лютий 2015 року.

У своєму позові позивач посилається на те, що між нею та ОСОБА_4 16 березня 2011 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 , щомісячна орендна плата становить 1 000 грн. З січня 2012 року вона попередила позивача про збільшення орендної плати, що становило 1700 грн. Строк оренди вказаної квартири становить період з 16 березня 2011 року по 06 вересня 2013 рік. 16 березня 2011 року позивачем оплачено 1 000 грн., за період з 16 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року орендна плата становить 10 000 грн., за період з 16 січня 2012 року по 06 вересня 2013 рік становить 44 000 грн. Також за цей період оплачено комунальні послуги в сумі 5 585,68 грн.

Тому просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь заборгованість по орендній платі в сумі 44 000 та заборгованість по комунальним платежам в сумі 5 585,68 грн., а разом 49 585,68 грн., а також судові витрати.

Так, за період з 01 березня 2021 року, після повернення цивільної справи до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за Постановою Верховного Суду, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року (т. 3 а.с. 62-69), якою було передано справу № 208/680/15-ц у частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів на новий розгляд до суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 представляла свої інтереси як самостійно, так і за участю представників адвоката Биструшкіна О.С.(копія ордеру т. 4 а.с. 33).

11 серпня 2021 року адвокат Бабаєв Е.Г. подав до справи заяву про вступ як представник позивача ОСОБА_2 на підставі договору № Б/Н від 11 серпня 2021 року, долучив до заяви договір про надання правової допомоги від 11 серпня 2021 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, та ордер серії АЕ № 1085979 (т.а 4 а.с. 44-47).

Згідно до зазначеного договору про правову допомогу від 11 серпня 2021 року, укладеного між адвокатом Бабаєвим Е.Г. і Корольовою О.М., у п. 8.2. Договору зазначено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору (з моменту підписання) та закінчується 31 грудня 2022 року. У разі продовження провадження понад строки вказані у даному договорі договір може бути продовжений до моменту закінчення провадження у справі. Зі спливом строку дії даного договору припиняються обов`язки Сторін щодо його виконання (т. 4 а.с. 46).

08 серпня 2022 року адвокат Бабаєв Е.Г. подав заяву про розгляд справи на підставі наявних в справі матеріалах, без участі позивача, його представника, і позовні вимоги підтримує у повному обсязі за погодженням з клієнтом. Повноваження представника позивача, здійснюючи представництво за договором від 11 серпня 2021 року (т. 4 а.с. 201).

Після 08 серпня 2022 року ні позивач, ні представник позивача адвокат Бабаєв Е.Г., в період його повноважень які діяли до 31 грудня 2022 року не прибували, заяв і клопотань не подавали, причину неявки не повідомляли.

Судом враховується, що під час провадження у цивільній справі 208//680/15, саме позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 будучи представленої станом на 08 серпня 2022 року адвокатом Бабаєвим Е.Г., на підставі ордеру АЕ № 108979 (т. 4 а.с. 47), згідно до договору про надання правової допомоги Б/Н від 11 серпня 2021 року (т. 4 а.с. 45-46), строк дії якого був визначений датою 31 грудня 2022 року, під час дії зазначеного договору подав 08 серпня 2022 року заяву про розгляд справи на підставі наявних в справі матеріалах, без участі позивача, його представника, і позовні вимоги підтримує у повному обсязі за погодженням з клієнтом. Повноваження представника позивача, здійснюючи представництво за договором від 11 серпня 2021 року (т. 4 а.с. 201).

2.Позиція відповідача.

Представник відповідача адвокат Стребіж А.О. подано до справи копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане Дніпровським районним у м. Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), від 18 вересня 2020 року актовий запис № 317, згідно до якого ОСОБА_4 18 вересня 2020 року зареєструвала шлюб, змінив прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , будучи представлена адвокатом Стребіж А.О., станом на час розгляду справи по суті, заявила про не визнання позовних вимог, як таких що не узгоджуються із договором укладеним між сторонами, та відсутності доказів на підтвердження прийняття заявлених умов про збільшення розміру орендної плати з боку позивача.

Також, докази надані позивачем на підтвердження заявлених вимог не містять інформації про розмір плати який би прив`язувався до договору оренди.

А тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

14 квітня 2022 року адвокат Стребіж А.О., зареєструвала через канцелярію Заводського районного суду міста Дніпродзержинська відзив на уточнену позовну заяву (Т.4 а.с. 171-181), згідно до якого зазначила наступне.

Так, щодо позовної вимоги про стягнення орендної плати за період з січня 2011 і до 06 вересня 2013 року:

На обґрунтування заявленої позовної вимоги ОСОБА_2 було зазначено, що 16.03.2011 року між нею, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір оренди квартири, яка належала ОСОБА_2 на підставі права власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . За даним договором відповідач мала сплачувати ОСОБА_2 орендну плату у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно. Відповідачка перестала сплачувати орендну плату 1 000,00 грн. з квітня і по січень 2012 року в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 9 000,00 грн. З січня 2012 року ОСОБА_2 було самостійно змінено орендну плату за квартиру до 1 700,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. договору оренди від 16.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , строк оренди визначається з

01.04.2011 року до 01.10.2011 року. (Том №1 а.с.133, Том №1 а.є. 154 копія міститься в матеріалах справи і надавалась з боку ОСОБА_2 ).

Відповідно до п. 5.1. договір набирає сили з моменту його підписання і діє на протязі всього строку оренди квартири.

Пунктом 5.2. цього договору оренди від 16.03.2011 року, обумовлено, що зміни та доповнення до даного договору можуть вноситись тільки за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною даного договору оренди квартири.

Будь-яких додаткових угод до договору оренду від 16.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 щодо як продовження строку оренди, так і зміни орендної плати узгоджено та підписано сторонами договору не було.

Таким чином, в силу ст.631 ЦК України та умов договору оренди, строк оренди квартири АДРЕСА_1 , за договором оренди від 16.03.2011 року закінчився 30.09.2011 року, і відповідно з цього часу вказаний договір оренду та правовідносини між сторонами вважаються припиненими.

Треба звернути увагу суду на п.4.3. даного договору, в якому сторони визначили, що при підписанні Договору Орендарем вноситься Орендодавцю оплата за місяць вперед в розмірі 1000 гривень (за квітень), що не враховано з боку позивача. Більш того, позивач ОСОБА_2 в своєму позові в редакції від 24.06.2015 року визнавала отримання 16.03.2011 року від ОСОБА_4 1000 грн.

Повідомляю суд про те, що з боку ОСОБА_4 за період з 01.04.2011 року по 01.10.2011 року оренда плата була сплачена в повному обсязі, при цьому ОСОБА_2 фіксувала даний факт власноруч на оригіналі договору оренди, який у неї зберігався. Але при наданні з боку ОСОБА_2 оригіналу даного договору до суду, було виявлено, що записи про сплату орендної плати закреслені штрихом.

Згідно до п. 4.5. цього договору оренди від 16.03.2011 року, розмір орендної плати залишається незмінним на протязі 2011 року (тобто де

01.10.2011 року).

Щодо тверджень ОСОБА_2 про односторонню зміну (починаючі з | січня 2012 року) розміру орендної плати, збільшення її до 1700 грн.

В уточненій позовній заяві від 12.01.2022 року ОСОБА_2 взагал не зазначає на підставі чого та якими доказами це підтверджено було змінений розмір орендної плати в односторонньому порядку з 1000 грн. до 1700 грн.

Але, якщо звернутися до позовної заяви ОСОБА_2 в редакції

24.06.2015 року (Том№1 а.с.150) то, згідно її тексту останньою було зазначено, що нібито 27.12.2011 року та 16.02.2012 року Позивач за зустрічним позовом попередила Відповідача за зустрічним позовом про те що з січня 2012 року орендна плата складає 1700 грн. в місяць, підтверджено долученими до позовної заяви позивачем за зустрічним позовом копії листа ОСОБА_2 від 27.12.2011 року та додаткової угоди від 16.02.2012 року, у виді ксерокопії рекомендованого повідомлення пре вручення поштового відправлення з штрихкодовим індефікатором № 517 на якому вказана дата вручення адресату - ОСОБА_4 , нібито 28.02.2012 року (том № 1 а.с.№№ 155,156,157)..

В той же час, згідно відомостей з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «УКРПОШТА», розділу відстежень поштових відправлень рекомендований лист з штрихкодовим індефікатором - №517 був прийнятий для відправлення 13.03.2015 року оператором поштового зв`язку - Дніпродзержинськ 31, а вручено адресату - 14.03.2015 року - оператором поштового зв`язку Дніпродзержинськ 31 (том 1 а.с. 163).

ОСОБА_2 з моменту подачі зустрічного позову, тобто з 24.06.2015 року та впродовж розгляду даної цивільної справи майже 7 років, визнається той факт, що з лютого 2015 року ОСОБА_9 не проживає, не має будь-якого доступу до квартири АДРЕСА_1 , що в силу ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню.

Оскільки ОСОБА_9 не отримувала від ОСОБА_2 будь-якої кореспонденції, як і не отримувала листа від 27.12.2011 року, додаткової угоди від 16.02.2012 року та мала та має сумніви про їх існування до 2015 року а відповідно вважала та вважає дані документи підробленими, тобто фіктивними, тому про дані сумніви було повідомлено суду з проханням провести технічну експертизу документів та витребувати відомості з Центру поштового зв`язку № 5 м. Дніпродзержинська Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «УКРПОШТА» про хід поштової кореспонденції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.07.2015 року (том 1 а.с. 171) було призначено технічну експертизу для з`ясування питання: у який період часу був виготовлений печатний текст та підпис ОСОБА_2 в оригіналі листі ОСОБА_2 від 27.12.2011 року та чи написаний ОСОБА_2 текст - оригіналу Додаткової (повторна) угоди до договору оренди квартири по АДРЕСА_3 , в період з березня 2011 по лютий 2012 року.

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз до суду було подане клопотання «Про надання необхідних матеріалів для проведення» технічної експертизи», а саме оригінал Листа ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 «про збільшення орендної плати» від 27.12.2011 року та оригінал Додаткової (повторної) угоди до Договору оренди квартири по вул. Тагільській від 16.02.2012 (том 1 а.с. 178-180).

Заявою ОСОБА_10 від 6.10.2015 року, остання повідомила суд про те, що не може виконати клопотання експерта та надати до суду оригінали вищевказаних документів (том 1 а.с. 187).

01.04.2016 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз до суду було направлено повідомлення про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів з причин ненадання оригіналів досліджувальних документів (том 1 а.с. 191-193).

Також, позивачем ОСОБА_2 не обґрунтовано її право на звернення із даним позовом, та завдання саме їй матеріальної шкоди, за період з 06.09.2013 року, оскільки остання вже не була власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки 06.09.2013 року ОСОБА_2 уклала договір дарування вказаної квартири, чим відчужила її на користь свого сина - ОСОБА_3 .

Більш того, абсурдним є факт, що на підтвердження нібито завданої позивачці матеріальної шкоди, остання до уточненої позовної заяви додає звіт про технічне обстеження квартири АДРЕСА_1 , здійснений ТОВ «ПВІ Дніпроагропроект» на замовлення саме ОСОБА_3 та додає кошторис до договору №38/15 від 23.08.2015 року де також замовником зазначений ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 .

В свою чергу жодних доказів на підтвердження факту, що саме ОСОБА_11 були здійснені якісь протиправні дії щодо втручання в каналізаційну систему квартири та як це призвело до необхідності проведення ремонтних робіт ОСОБА_2 не надано, а тому встановити причинний зв`язок між протиправними діями невідомої особи та нібито негативними наслідками не можливо.

Крім того, звертаю увагу суду, що будинок АДРЕСА_3 , у якому знаходиться квартира АДРЕСА_4 збудований ще у 1950-х роках та у цьому будинку квартири були оснащені лише дерев`яними полами з дерев`яними балками, тобто у зв`язку із роком побудови будинку, ймовірно квартира вже потребувала капітального ремонту (заміна полів, заміна каналізаційної системи тощо).

Ураховуючи викладене та надані позивачкою докази, підтверджують факт, що начебто завдана матеріальна шкода - завдана не ОСОБА_2 , що завдавачем матеріальної шкоди - є невідома особа або рік побудови будинку, що причинний зв`язок між протиправною дією невідомої особи та негативними наслідками не доведений позивачкою.

Взагалі існує сумнів щодо факту спричинення шкоди:

Позивачка стверджує, що їй спричинена шкода в 2015 році, докази про наявність шкоди, які надаються збоку позивача, датовані 2015 роком.

Дана цивільна справа розглядається з січня 2015 року, в період розгляду якої ОСОБА_2 неодноразово надавала свідчення в якості сторони та як свідка, подавала зустрічний позов, клопотання та заяви, але жодного разу не повідомляла суд про спричинену їй шкоду.

Більш того, на протязі 2015-2016 років ОСОБА_2 та ОСОБА_4 17 разів зверталися до правоохоронних органів або з заявами про скоєння кримінального правопорушення, або давали по ним пояснення і при цьому ОСОБА_2 жодного разу не повідомляла про факт спричинення шкоди. При цьому жодний свідок, допитаний під час судового розгляду, як збоку позивача так і збоку відповідача нічого не зазначили про ведення ремонтних робіт в квартирі.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди:

В обґрунтування даної позовної вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що своїми діями Відповідачка завдала їй моральної шкоди, то ОСОБА_2 у своїй позовній заяві взагалі не зазначено, у чому саме полягає її моральна шкода, яким діями ОСОБА_11 заподіяла їй моральну шкоду, з яких міркувань позивачка визначила розмір моральної шкоди - 50 000,00 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено сторонок у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права гсо про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Щодо першої позовної вимоги:

Відповідно до п. 1.3. договору оренди від 16.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , строк оренди визначається з 01.04.2011 року до 01.10.2011 року.

Будь-яких додаткових угод до договору оренду від 16.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 щодо продовження строку оренди не було. Тому строк позовної давності сплив 01.10.2014 року, а позовна заява ОСОБА_2 була подана лише 24.06.2015 року.

Щодо другої позовної вимоги про стягнення вартості ремонтних робіт:

Якщо нібито ремонтні роботи, згідно товарних чеків були проведені в травні 2015 року або якщо прийняти до уваги кошторис складений в серпні 2015 року, то строк позовної давності сплив як мінімум в травні 2018 року і як максимум у серпні 2018 року.

Щодо третьої позовної вимоги, щодо стягнення завданої моральної шкоди, то сплив позовної давності настав одночасно зі спливом позовної давності, щодо вимог про стягнення вартості ремонтних робіт, оскільки якщо навіть припустити, що моральна шкода позивачу була спричинена в наслідок пошкодження майна, то сплив позовної давності, настав одночасно зі спливом позовної давності щодо відшкодування шкоди.

Приймаючи до уваги вказане, прошу суд застосувати строк позовної давності до всіх позовних вимог ОСОБА_2 та відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

3.Позиція 3-ої особи.

3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , за період з 01 березня 2021 року і по 09 березня 2023 року, будучи належним чином сповіщений про дату, час і місце судових засідань, згідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України, під час підготовчого провадження, та судового розгляду по суті, до суду не прибував, заяв і клопотань не подавав, причину неявки не повідомляв.

Повідомлявся про дату, час і місце судових засідань на адресу проживання та на засоби зв`язку вказані у позовній заяві (т. 4 а.с. 76), а також шляхом направлення судових викликів-повідомлень (судових повісток) на електронну адресу адвоката.

05 січня 2022 року між адвокатом Бабаєвим Е.Г. і Корольовим Ю.С. укладено договір № Б/Н про надання правової допомоги (т. 4 а.с. 124-125), згідно до якого п. 8.2. залишився у попередній редакції, також подано ордер АЕ № 114313 (т. 4 а.с. 126).

У п. 8.2. Договору зазначено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору (з моменту підписання) та закінчується 31 грудня 2022 року. У разі продовження провадження понад строки вказані у даному договорі договір може бути продовжений до моменту закінчення провадження у справі. Зі спливом строку дії даного договору припиняються обов`язки Сторін щодо його виконання.

4.Процесуальні питання, заяви і клопотання.

04 березня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку загального позовного провадження (Т.4 а.с. 3).

05 травня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м.Дніпродзержинська позивач ОСОБА_2 зареєструвала уточнену позовну заяву (Т. 4 а.с. 21-26).

05 травня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м.Дніпродзержинська надійшла позовна заява до відповідача від ОСОБА_3 (Т.4 а.с. 28-33).

11 травня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м.Дніпродзержинська позивач ОСОБА_2 зареєструвала заяву, згідно до змісту якої просить перенести слухання справи з 13.05.2021 року на іншу дату (Т. 4 а.с. 34).

24 травня 2021 року через позивач ОСОБА_2 зареєструвала заяву, у якій просить долучити до матеріалів справи довідку про її знаходження на лікуванні (Т. 4а.с. 40-41).

11 серпня 2021 року адвокат Бабаєв Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , у канцелярії суду зареєстрував заяву, згідно до змісту якої просить змінити дату судового засідання, призначеного на 11 серпня 2021 року у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи (Т.4 а.с. 44-47).

11 серпня 2021 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська у клопотанні представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стребіж А.О. про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено (а.с. Т.4 а.с. 51-52)

10 вересня 2021 року адвокат Стребіж А.О., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 ), зареєструвала заяву, згідно до якої просить просить відкласти підготовче судове засідання, призначене на 13.09.2021 року (Т.4 а.с. 61).

13 вересня 2021 року на електронну пошту Заводського районного суду міста Дніпродзержинська адвокат Бабаєв Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , надіслав заяву, відповідно до змісту якої просить змінити дату судового засідання, призначеного на 13.09.2021 року (Т.4 а.с. 62).

25 листопада 2021 року на електронну пошту Заводського районного суду міста Дніпродзержинська адвокат Бабаєв Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , надіслав заяву, відповідно до змісту якої просить змінити дату судового засідання, призначеного на 25.11.2021 року (Т.4 а.с. 69).

У матеріалах справи міститься уточнено позовна заява, підписана 12.01.2022 року позивачем ОСОБА_2 (Т. 4 а.с. 76-126).

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року уточнену позовну заяву у редакції станом на 12.01.2022 року залишено без руху (Т.4 а.с. 127-129).

12 січня 2022 року адвокат Стребіж А.О., зареєструвала через канцелярію суду заяву про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви (Т.4 а.с.144-152).

26 січня 2022 року, адвокат Бабаєв Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на виконання ухвали від 12.01.2022 року зареєстрував заяву, згідно до змісту якої долучає квитанцію про сплату судового збору (Т.4 а.с. 152-153).

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів» - прийняти до провадження, продовжив підготовчі дії в межах цивільної справи № 208/680/15 (Т.4 а.с. 155-156).

14 квітня 2022 року адвокат Стребіж А.О., зареєструвала через канцелярію Заводського районного суду міста Дніпродзержинська відзив на уточнену позовну заяву (Т.4 а.с. 171-181).

15 червня 2022 року на електронну пошту Заводського районного суду міста Дніпродзержинська надійшла заява від адвоката Бабаєва Е.Г., згідно до змісту якої просить змінити дату судового засідання, призначеного на 15.06.2022 року (Т.4 а.с. 193).

08 серпня 2022 року на електронну пошту Заводського районного суду міста Дніпродзержинська надійшла заява від адвоката Бабаєва Е.Г., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , згідно до змісту якої просить розглядати справу на підставі наявних в справі матеріалах , без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі за погодженням з клієнтом (Т.4 а.с. 201).

08 серпня 2022 року, через канцелярію Заводського районного суду міста Дніпродзержинська адвокат Бабаєв Е.Г., який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_3 , зареєстрував клопотання про зняття арешту з майна (Т.4 а.с. 203-204).

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року клопотання адвоката Стребіж А.О., про витребування доказів у сторони позивача задоволено частково (Т.4 а.с.211-213).

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року клопотання адвоката Бабаєва Е.Г., як представника 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , «про скасування забезпечення позову», задоволено повністю (Т.4 а.с.214-216).

У матеріалах справи міститься розписка позивача ОСОБА_2 щодо отримання 25 серпня 2022 року копії ухвал від 10.08.2022 року по справі №208/680/15 та по провадженню 2-з/208/160/22 (Т.4 а.с.229).

Також у матеріалах справи наявна розписка позивача ОСОБА_2 щодо отримання 28 вересня 2022 року копії ухвали від 10.08.2022 року по справі №208/680/15 (Т.4 а.с.230).

16 вересня 2022 року адвокат Стребіж А.О. зареєструвала заяву у канцелярії суду, згідно до змісту якої просить відкласти розгляд справи, призначений на 16.09.2022 року (Т.4 а.с. 231).

30 грудня 2022 року адвокат Стребіж А.О. зареєструвала заяву у канцелярії суду, згідно до змісту якої просить відкласти розгляд справи, призначений на 11.01.2023 року (Т.4 а.с. 242).

02 лютого 2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

5.Фактичні обставини.

З наданого суду акту від 20 січня 2015 року вбачається, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що в ній проживає ОСОБА_4 без реєстрації (а.с.6).

Надані суду квитанції та чеки підтверджують факт оплати комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 позивачем, що не заперечується відповідачем (а.с.7-14).

19 листопада 2013 року працівниками Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» був складений акт про опломбування водомірного вузла споживача за участю позивача ОСОБА_4 (а.с.16).

Судом встановлено, що право власності квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 06 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кудрявцевим В.О. (а.с.33).

В березні 2011 року сторонами був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1 та строк оренди становить з 01 квітня 2011 року по 01 жовтня 2011 рік, щомісячна орендна плата складає 1 000 грн. (а.с.154).

З наданої розписки, яка оформлена ОСОБА_2 27 грудня 2011 року, остання збільшила орендну плату з січня 2012 року та визначила орендну плату у розмірі 1 700 грн. (а.с.155).

За період з 01 березня 2021 року, після повернення цивільної справи до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за Постановою Верховного Суду, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року (т. 3 а.с. 62-69), якою було передано справу № 208/680/15-ц у частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів на новий розгляд до суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 або її представник додаткових доказів або обгрунтування заявленої позиції за змістом заявлених позовних вимог не наддали.

На виконання Постанови Верховного Суду, судом першої інстанції здійснював дії на встановлення фактичних обставин, на підставі ґрунтуються заявлені позовні вимоги.

Так, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.08.2022 року «про витребування доказів у сторони позивача», ОСОБА_2 було зобов`язано судом надати для огляду суду оригінали заявлених стороною позивача доказів:

- оригінал договору оренди квартири від 16.03.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

- лист ОСОБА_2 від 27.11.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи том № 1 а.с. 155;

- додаткову угоду до Договору про оренду квартири по АДРЕСА_3 від 16.02.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи том № 1 а.с. 156;

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим індефікатором №517;

- копію звіту про технічне обстеження квартири АДРЕСА_1 , зроблений ТОВ « ПВІ Дніпроагропром»;

- копію кошторису до Договору № 38/15 від 23.08.2015 року на виконання робіт та придбання будматеріалів для ремонту трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_2 ;

- копію товарних чеків на чотирьох аркушах за травень 2015 року.

Проте, в межах даної справи ОСОБА_2 або її представником витребуваних доказів для огляду суду не було надано.

Крім того, судом враховується позиція сторони відповідача щодо застосування наслідків строків позовної давності виходячи з того, що з врахуванням приписів ст..ст. 256, 261, 267 ЦК України, позивачем пропущено строк позовної давності, що має наслідком відмови у заявлених позовних вимог, так як з боку позивача не заявлено про поновлення пропущеного строку на звернення з заявленими вимогами із зазначенням поважності причин пропуску заявленого строку.

6.Норми права застосовані судом.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Як слідує зі ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

У ч.1 ст.763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 786 ЦК України - До вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік.

Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

7.Висновки та мотиви судового рішення.

Позивачем ОСОБА_2 заявлений спір щодо виконання відповідачем, як боржником своїх обов`язків за договором оренди, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 16.03.2011 року, щодо оренди квартири АДРЕСА_1 .

А тому вирішення зазначеного спору підлягає із застосуванням вимог ЦК України.

Згідно зі ст.759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Судом встановлено, що право власності квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 06 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кудрявцевим В.О. (а.с.33).

Проте із зустрічним позовом ОСОБА_2 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів», звернулася 24 червня 2015 року, що підтверджено позовною заявою та даними про її реєстрацію (т. 2 а.с. 150-152), в межах якої позовні вимоги заявлені за період з 16.04.2011 року по 06.09.2013 рік, на підставі Договору оренди укладеного між сторонами від 16.03.2011 року (т. 2 а.с. 154).

Посилання позивача на те, що з січня 2012 року вона попередила позивача про збільшення орендної плати, що становило 1700 грн., з врахуванням п. 5.2 Договору оренди, який передбачає що зміни і доповнення до даного Договору можуть вноситися тільки за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною даного договору оренди квартири, жодним чином не підтверджено, і Додаткову угоду, як таку що була укладена у відповідності до вимог цивільного законодавства на період як зазначено ОСОБА_2 16.02.2012 року (т. 2 а.с. 156), позивачем суду не надано.

Також судом враховується, що як зазначається за змістом позовної заяви ОСОБА_2 . Додаткова угода від 16.02.2012 року відправлялася відповідачу ОСОБА_1 поштовим відправленням, з штрихкодовим індефікатором № 517 на якому вказана дата вручення адресату - ОСОБА_4 , як то 28.02.2012 року (том № 1 а.с.№№ 155,156,157), що також було спростовано відомостями з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «УКРПОШТА», розділу відстежень поштових відправлень рекомендований лист з штрихкодовим індефікатором - № 517, фактично був прийнятий для відправлення 13.03.2015 року оператором поштового зв`язку - Дніпродзержинськ 31, а вручено адресату - 14.03.2015 року - оператором поштового зв`язку Дніпродзержинськ 31 (том 1 а.с. 163).

Як слідує зі ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

У ч.1 ст.763 ЦПК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Тобто, по-перше, станом на 13.03.2015 рік, як дату відправлення Додаткової угоди ОСОБА_2 , позивач від 06 вересня 2013 року, як дати укладання Договору дарування на користь ОСОБА_3 , вже не є власником квартири АДРЕСА_1 , та по-друге, станом на 13.03.2015 року відправлення на адресу ОСОБА_1 поштового відправлення, не може свідчити про укладання та прийняття нових умов оренди зазначеної квартири відповідачем ОСОБА_1 станом на 16.02.2012 рік змін умов оренди, як то збільшення розміру орендної плати.

Будь-яких договірних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за період 06 вересня 2013 року та відповідачем щодо оренди квартири АДРЕСА_1 , окрім укладеного договору оренди, від 16.03.2011 року (т. 1 а.с. 154), сторони не мали.

Крім того, саме позивачем ОСОБА_2 під час провадження в межах даної справи визнавався факт того, що з лютого 2015 року ОСОБА_1 не проживала, і не мала будь-якого доступу до квартири АДРЕСА_1 , що в силу ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню, та не доведено підстави для стягнення коштів за ремонт у квартирі АДРЕСА_1 , проведений станом на 23 серпня 2015 року, який заявлений без підтвердження підстав для такого відшкодування як то ст.ст. 22, 1166 ЦК України, так і на користь позивача ОСОБА_2 , з врахування того, що власником зазначеної квартири є ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 06 вересня 2013 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Кудрявцевим В.О. (а.с.33).

Жодної фіксації пошкодження майна яке б передавалося позивачем в оренду відповідача, або зниження його вартості, яке б передбачало проведення ремонтних робіт, не надано.

Крім того, судом враховується що відповідачем заявлено про застосування до заявлених позовних вимог наслідків пропуску строку позовної давності, а згідно до ст. 786 ЦК України, якою зазначено, що до вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

Таким чином, заявлені вимоги станом на час «уточнення» позовних вимог, як то станом на 12.01.2022 рік (т. 4 а.с. 30), як то позовні вимоги ОСОБА_2 , як заявлені з порушенням строку позовної давності визначеної ст. 786 ЦК України, який обраховується саме з лютого 2015 року, як дати з якої ОСОБА_1 припинила проживання у спірній квартирі.

Також, необхідним є зазначення того, що згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, всі позовні вимоги які заявлені ОСОБА_2 за період з 06 вересня 2013 року, жодним чином не підтверджені наявності у позивача будь-яких майнових прав щодо заявленого об`єкту нерухомості, як то квартири АДРЕСА_1 , що є наслідком відсутності підстав для їх задоволення.

Щодо позовних вимог про відшкодування позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди з боку відповідача, то судом враховується, що позиція позивача щодо завдання їй з боку відповідача ОСОБА_1 моральної шкоди ґрунтується наступним чином: «…завдала мені моральної шкоди, що виразилась для мене у моральних стражданнях, які проявились у поганому внутрішньому почутті, глибокій образі, приниженні себе в очах людей та своїх очах….», з переліченням норм права та витягу з Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Проте жодним чином, моральна шкода про яку заявлено позивачем ОСОБА_2 не пов`язана з будь-якими діями чи бездіяльністю відповідача, внаслідок чого б така шкода мала б підстави для виникнення, та без зазначення підстав для такого звернення із заявленими вимогами які б відповідали приписам ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

А тому враховуючи вищезазначене, встановив відсутність обґрунтування підстав для звернення в частині позовних вимог позивачкою ОСОБА_3 , за період після 06.09.2013 року, тобто з дати реєстрації права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 06 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кудрявцевим В.О. (а.с.33), так і в частині позовних вимог які охоплюються періодом з січня 2011 року по вересень 2013 року, які не підтверджені належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та обґрунтованості, з врахуванням наслідків пропуску строку позовної давності, які заявлені з боку відповідача, а тому заявлені позовні вимоги є такими що не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

8.Судовий збір.

Позивачем при зверненні із даним позовом понесені витрати з оплати судового збору, а саме станом на 26.05.2015 рік у розмірі 400 гривень, що підтверджено квитанцією (т. 1 а.с. 84), так і на час звернення із заявою про «уточнення» позовних вимог станом на 25.01.2022 року сплачено 2075,64 гривні, що підтверджено також квитанцією (т. 4 а.с. 153).

А тому враховуючи відсутність підстав для задоволенню позовних вимог, та ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів», - відмовити у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору - покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 .

Суддя Івченко Т. П.