г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1123/23
Номер провадження 2/213/767/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2023 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазуренка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Гусарової О.С.,
за відсутності учасників справи,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тарана Олександра Вікторовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №213/1123/23
26 травня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Тарана О.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №213/1123/23. В заяві зазначає, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року у справі №213/1123/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання спільної доньки. До завершення розгляду справи представником позивача заявлялось про стягнення з відповідача витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Між позивачем та представником укладено договір про надання правничої допомоги, яким передбачена вартість послуг адвоката в розмірі 3000 грн. Визначений розмір не залежить від кількості витрачених адвокатом годин та є фіксованим. 25.05.2023 ОСОБА_1 здійснила оплату вказаної суми. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 3000 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року, задоволені уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2020 у справі №213/1080/19 та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Також судом в порядку ст. 246 ЦПК України ухвалено про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати у справі, яке провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Однак такий розрахунок не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Виходячи з приписів ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Встановлено, що 17 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Тараном О.В. укладено Договір про надання правничої допомоги. Як передбачено в п.3.1 договору, вартість послуг адвоката щодо складання позовної заяви та формування додатків до неї, подання її до суду, участь адвоката у судових засіданнях з розгляду даної справи як особисто так і в режимі відеоконференції складає 3000 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК).

В детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Тараном О.В., вказані такі послуги: правовий аналіз рішення від 01.04.2020 у справі №213/1080/19 та матеріалів виконавчого провадження з його примусового виконання; складення та подання адвокатського запиту; отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; правовий аналіз реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна; складення позовної заяви про збільшення розміру аліментів, формування та засвідчення додатків до неї, формування поштового відправлення та направлення позовної заяви з додатками відповідачу та подання її до суду через електронний суд; складення заяви про розгляд справи у режимі відео конференції та подання її до суду через електронний суд, участь у судовому засіданні 24.05.2023 у режимі відеоконференції; складення заяви про розгляд справи без участі позивача та її подання до суду електронною поштою.

Також до заяви представника позивача про стягнення судових витрат надано платіжну інструкцію, з якої видно, що позивачем ОСОБА_1 25.05.2023 здійснено переказ грошових коштів у розмірі 3000 грн на рахунок отримувача ОСОБА_4 .

Представником позивача дотримано порядку передбаченого ч.8 ст 141 ЦПК України щодо подання доказів про розмір витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Виходячи з вказаної норми права, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач не зврталсь до нього з питанням щодо збільшення розміру аліментів і не бажала вирішення цього питання в порядку досудового врегулювання. Проти стягнення з нього витрати на правову допомогу заперечує, вважає їх завищеними.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У зв`язку з наведеним, суд може обмежити розмір судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вище викладеного, за наявності заперечення відповідача проти стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності; враховуючи що позивач уточнила позовні вимоги, які відповідач визнав, а також враховуючи співмірність позовних вимог та вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 3000,00 грн, необхідність таких витрат для даної справи, суд вважає, що вартість послуг адвоката є завищеною та підлягає зменшенню до суми 2000 грн.

В стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу представнику позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 246, 258, 263-265, 270 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тарана Олександра Вікторовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №213/1123/23 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту додаткового судового рішення 29 травня 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко