У Х В А Л А

29 березня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л. С. у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

27 березня 2023 року ОСОБА_1 особисто подано до суду скаргу на рішення державного виконавця у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, у якій просить скасувати постановлені старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницею Л. С. 02 лютого 2023 року постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, а виконавче провадження № НОМЕР_2 закрити. У скарзі наводить аргументи про те, що про оскаржувані постанови державного виконавця дізнався 21 лютого 2023 року. Такі підлягають скасуванню, адже 27.03.2023 скаржником виконаного судове рішення, що було підставою для відкриття виконавчого провадження, що підтверджено платіжним дорученням.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скаргу необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 443 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до роз`яснення, яке міститься у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, приходжу до переконання про те, що встановлений строк є процесуальним, а тому може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Із матеріалів справи установлено, що заявник просить скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника. Про порушення свого права оспорюваними постановами заявник дізнався 21.02.2023, адже отримав відповідного листа від державного виконавця у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 та заявнику повідомлено про прийнятті рішення державним виконавцем у межах виконавчого провадження, зокрема і про оскаржені постанови.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, приходжу до переконання про те, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права, яке вчинено 02.02.2023, тобто постановлено оскаржувані постанив, ще 21.02.2023. Натомість, скаргу подано до суду 27.03.2023, тобто з пропуском строку, встановленому ст.443 ЦПК України.

Відповідно до ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, суддя приходить до переконання, що оскільки заявником пропущено десятиденний строк для звернення із скаргою, у відповідності до ст.443 ЦПК України; будь-яких клопотань про його поновлення ОСОБА_1 не подано та не наведено причин пропуску такого, а відтак, приходжу до висновку про те, що скаргу необхідно залишити без розгляду та повернути її заявнику.

Керуючись ст. ст. 126, 260, 261, 353, 354, 443, пунктом 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л. С. у виконавчому провадженні - залишити без розгляду.

Повернути заявникові скаргу із поданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що він вправі повторно звернутися до суду в загальному порядку з аналогічними вимогами після усунення підстав, з яких скарга була залишена без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала складена та підписана суддею 29 березня 2023 року.

Суддя О. І. Якимець