РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Ільчишин З.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8888,39 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що 16 квітня 2022 року о 16 годині 30 хвилин у м. Львові на вул. Кульпарківській, 200А, відповідач керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , спричинивши пошкодження транспортних засобів. Обидва учасники ДТП склали Європротокол про ДТП, згідно з яким винуватцем ДТП визнано до ОСОБА_2 . Майнова відповідальність учасників відповідача була застрахована страховою компанією ПЗУ «Україна», позивача ПАТ СК «Уніка». Страховою компанією позивача ПАТ СК «Уніка`було відшкодовано позивачу страхове відшкодування розмірі 5106,43 грн. Оскільки розмір відшкодованих збитків не є достатнім для ремонту пошкодженого автомобіля позивач. Остання просить позов задовольнити та різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням стягнути з відповідача як з безпосереднього заподіювача шкоди.

Відповідачем подано відзив, у якому останній позовні вимоги заперечив. Покликається на те, що представлені позивачем документи не можуть вважатись належними доказами по справі, оскільки за своєю суттю носять лише консультативний характер, не містять жодної інформації про вартість пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідач вчинив порушення ПДР України, допустив зіткнення з її транспортним засобом, внаслідок чого вона зазнала моральних страждань, зумовлених як самим фактом ДТП, пошкодженням її майна, так і хвилюванням, оскільки в момент ДТП в автомобілі знаходилась її дитина. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5000,00 грн. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві, вину у вчиненні ДТП визнав та зазначив, що пошкодження транспортного засобу є незначними - незначні подряпини, машина відповідача на момент ДТП мала 7 років, для ремонту міг бути використаний вживаний бампер, ціна якого є нижчої ніж ціна нового.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 квітня 2022 року о 16 годині 30 хвилин у м. Львові на вул. Кульпарківській, 200А, відповідач керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу на право власності.

Внаслідок вищевказаної ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Обидва учасники ДТП склали Європротокол про ДТП, згідно якого винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з вимогами ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

Як встановлено в ході розгляду справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ «СК «Уніка».

Відповідно до ремонтної калькуляції №00508421 від 16.06.2022 ПАТ «СК «Уніка», вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 без врахування ПДВ складає 11209,44 грн.,

24 червня 2022 року страховою компанією позивача ПАТ «СК «Уніка» було виплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 5106,43 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, за врахуванням зносу транспортного засобу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникне обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Вказана правова позиція ВС узгоджується з вимогами ст. 1194 ЦК України згідно яких особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За наведених обставин, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування різниці страхового відшкодування між фактичним розміром шкоди, заподіяної відповідачем.

Визначаючи різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням суд враховує наступне.

Відповідно до рахунку-фактури ТзОВ Сервісний центр «Діамант» №ДМ000031717 від 20.04.2022 вартість запчастин до пошкодженого у ДТП автомобіля позивача TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 складає 14019,82 грн. з врахуванням ПДВ, 11683,18 грн. без врахування ПДВ.

Як було встановлено судом, ПАТ «СК «Уніка» було виплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 5106,43 грн.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди, завданої відповідачем, і страховим відшкодуванням згідно зі ст.1194 ЦК України складає 8888,39 грн. (14019,82 грн. - 5106,43 грн.).

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем в ході розгляду справи на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. У свою чергу, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

З огляду на наведене, оцінивши докази по справі в їх сукупності, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновків, що позовні вимоги звернені до відповідача є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати різниці страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 16.04.20.22 покладений саме на відповідача.

Суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути заподіяну матеріальну шкоду в сумі 8888,39 грн. - страхового відшкодування, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Суд відхиляє аргументи відповідача, оскільки ДПТ відбулася з вини відповідача, факт пошкодження транспортного засобу позивачки та вартість відновлювального ремонту підтверджуються доказами: європротоколом, фототаблицею, рахунком-фактурою ТзОВ Сервісний центр «Діамант» №ДМ000031717 від 20.04.2022. Інших доказів, які б спростовували агрументи позивача, відповідачем суду не надано.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди у заявленому позивачем розмірі, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи встановлені обставини та докази подані позивачем, суд дійшов висновків, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини ОСОБА_2 , позивач була позбавлена звичного способу життя, а також зазнала душевних страждань внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, вимушених обмежень та змін у повсякденному житті. При цьому, визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. суд вважає надмірним, таким, що не відповідає тяжкості та характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілого, а також принципам розумності і справедливості.

З урахуванням зазначених вище обставин, засад розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 1000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача як винної особи, на користь позивача.

Отже, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 9888,39/13888,39х992,40= 706,58 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 8888 гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень 00 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 706 гривень 58 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6В, .

Повне рішення складено 26 квітня 2023 року.

Суддя Г.П. Мигаль