Справа № 323/351/21
Провадження № 2/336/1313/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Брагіної Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивувала тим, що у період часу з 23 години 40 хвилин 02 липня 2019 року до 06 години 55 хвилин 03 липня 2019 року невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем, рухаючись по проїзній частині АДРЕСА_1 , скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер в кареті швидкої медичної допомоги. Вона є матір`ю потерпілого. До теперішнього часу транспортний засіб та особа, яка здійснила наїзд на ОСОБА_2 не встановлено. Триває досудове розслідування. На підставі статті ст. 27 та пп. б) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вона 16 серпня 2021 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) з заявою про проведення страхових виплат, а саме щодо сплати їй на підставі п.27.2 страхового відшкодування у розмірі 500 000 гривень; на підставі п. 27.3 моральної шкоди, заподіяної смертю дитини у розмірі 50076 грн.; на підставі п.27.4 відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 59926 грн.

Листом МТСБУ про надання документів від 09.09.2021 їй було повідомлено, що відповідач зареєстрував страховий випадок та відкрив справу № 78672, а також було роз`яснено про необхідність направлення на адресу МТСБУ оригіналів документів, що підтверджують витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. Вказані вимоги нею були виконані, після чого на її адресу надійшов лист про прийняте рішення у справі від 04.11.2021 про відшкодування їй витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 48795,00 грн., а також, що відсутні підстави для виплат моральної шкоди та взагалі проігноровано вимоги щодо страхового відшкодування, передбаченого п.27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також проінформовано, стосовно права на звернення до суду. Оскільки на теперішній час відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, щодо притягнення до відповідальності особи, винної у спричиненні даної ДТП, транспортний засіб та особу, яка скоїла наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 не встановлено, з часу ДТП пройшло більше року, отже відмова МТСБУ у виплаті страхового відшкодування позивачу є необґрунтованою та такою, що порушує право останньої на отримання такого відшкодування.

Посилаючись на викладені обставини просить: стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь 150228,00 грн. страхового відшкодування; 7076 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Рух справи. Позиція учасників справи.

Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.12.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2023 матеріали цивільної справи прийнято до свого провадження, призначено судове засідання у справі.

Від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, в яких він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. З 23 години 40 хвилин 02.07.2019 до 06 години 55 хвилин 03.07.2019 невстановлений водій, який керував невстановленим транспортним засобом, рухаючись по проїзній частині АДРЕСА_1 , скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 , який від отриманих травм помер в кареті швидкої медичної допомоги.

21.08.2021 позивачка, яка є матір`ю потерпілого, звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування. Після отримання всіх документів МТСБУ було прийняте рішення про виплату ОСОБА_1 відшкодування витрат на поховання та спорудження пам`ятника в розмірі 48 795 грн. Дані правовідносини регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В позовній заяві позивач просить стягнути з МТСБУ на свою користь 150228,00 грн. відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого утриманцям потерпілого, 50076,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Однак, у даному випадку, позивачка не знаходилась на утриманні потерпілого, тому не є особою, що має право на зазначене відшкодування. Щодо стягнення моральної шкоди, посилаючись на положення ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що випадок позивача не підпадає під випадки, зазначені в переліку, встановленому Законом, тому позивач не має права на стягнення моральної шкоди. Оскільки права позивачки не порушені МТСБУ вважає, що вимога щодо стягнення з відповідача судових витрат не підлягає задоволенню. Крім того, зазначає, що витрати на правничу допомогу завищені адвокатом. У зв`язку з тим, що відповідачем здійснено відшкодування позивачу, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Представник позивача просив справу розглядати без його участі та без участі позивачки, про що до суду подав письмову заяву.

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила у поясненнях щодо позовних вимог (а.с.24-25).

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Нормативне обґрунтування.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п.п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди, страховики - це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування»; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом; володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Як визначено у ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Як вбачається із п. 23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 27.1 та п. 27.4 ст.. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до п. 27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Як визначено у п. 41.1 ст.. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а"-"д" цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ.

Відповідно до п. 13.1. учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

В свою чергу, згідно ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне:

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кірове Оріхівського району Запорізької області, його батьками є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане повторно, серії НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Оріхів Запорізької області у віці 17 років.

Причиною смерті ОСОБА_2 є набряк мозку, крововиливи в м`яку оболонку та в тканину мозку, забій мозку, внутрішньо-черепна травма. Смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від травм, отриманих ним як пішоходом, травмованим при зіткненні з легковим автомобілем, вантажним автомобілем типу «пікап» чи автофургоном в с. Таврійське, про що зазначено у лікарському свідоцтві про смерть № 108 від 04.07.2019, виданому Запорізьким обласним бюро СМЕ та у довідці про причину смерті (до форми № 106/о № 108).

Згідно з Витягом з ЄРДР, 03.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань Відділенням поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за № 0000302 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, а саме про те, що у період часу з 23 години 40 хвилин 02.07.2019 до 06 години 55 хвилин 03.07.2019 невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем, рухаючись по проїзній частині АДРЕСА_1 , скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 , який знаходився на проїзній частині, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер в кареті швидкої медичної допомоги.

Згідно з довідкою, виданою старшим слідчим СВ ВП № 2 ЗРУПГУНП в Запорізькій області від 22.07.2021,досудове розслідування у КП № 0000302 від03.07.2019 за ч.2 ст.286 КК України триває, транспортний засіб та водій, який здійснив наїзд на ОСОБА_2 не встановлені.

ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 з 2001 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_2 були зареєстровані: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , брат ОСОБА_5 , бабуся ОСОБА_6 , дідусь ОСОБА_7 , про що зазначено у довідці № 582 від 10.08.2021, виданій Виконавчим комітетом Запорізького району Запорізької області.

16.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до МТСБУ із заявою, у якій, посилаючись на ст.35, п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув ОСОБА_2 , а саме сплатити страхове відшкодування у розмірі 500000,00 грн. на підставі п.27.2, моральну шкоду, заподіяну смертю дитини в розмірі 50076,00 грн. на підставі п.27.3, здійснити відшкодування витрат на поховання, спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 59 926 грн.

Листом МТСБУ у справі № 78672 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність надати відповідні документи.

Листом МТСБУ про прийняте рішення, ОСОБА_1 повідомлено про здійснення на її користь відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 48795,00 грн., а також про відсутність підстав для виплати моральної шкоди, оскільки згідно п.27.3 ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вона відшкодовується у випадках, передбачених підпункту «г» ст.41.1 та п.п. «в» п.41.2 ст.41.

Висновки суду.

З матеріалів справи відомо, що смерть потерпілого ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди за участю невстановленого водія на невстановленому транспортному засобу.

03.07.2023 відомості про ДТП були внесені до ЄРДР за № 0000302 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. На теперішній час досудове розслідування триває, транспортний засіб не встановлений.

Тобто смерть неповнолітнього ОСОБА_2 настала протягом незначного проміжку часу після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди

16.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до МТСБУ із заявою про здійснення належного страхового відшкодування, моральної шкоди та витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, та направила необхідні документи, що підтверджують страховий випадок. Відповідачем було прийнято рішення про відшкодування ОСОБА_8 витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

В свою чергу, згідно ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Разом з тим, в матеріалах відсутні докази того, що позивач перебувала на повному утриманні у ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та була визнана в рамках кримінального провадження № 0000302 потерпілою.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено наявність підстав, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені без достатніх правових підстав та обґрунтування, тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О.А. Савеленко

13.07.23