Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4875/23
Провадження № 2/711/1806/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31.07.2023 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Хоміка Сергія Григоровича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради, в якому просить встановити юридичний факт про те, що вона постійно проживала з батьком ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку по АДРЕСА_1 .

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства. Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Вивчивши подану позовну заяву, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Так, позивачкою не зазначений спосіб захисту її цивільних прав та інтересів, враховуючи, що дані спори, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України, розглядаються у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні. Отже, вказана обставина потребує уточнень з боку позивачки.

Крім того, до позовної заяви не додано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча у позовній заяві позивачка вказує про те, що вона зверталася з даного приводу у нотаріальну контору.

До того ж, слід звернути увагу позивачки на те, що відповідно до абз. 1 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Абзацами 1-3 пункту 23 вказаної вище постанови визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, слід зазначити, що відмова нотаріуса у вчиненні певної нотаріальної дії оформлюється відповідним рішенням у вигляді постанови, яка в даному випадку до суду надана не була.

За таких підстав, позивачці слід усунути зазначені недоліки та подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати можливість позивачці належним чином оформити та подати до суду позов.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 19, 58-62, 95, 174-177, 185, 258-261 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - залишити без руху.

Позивачці необхідно усунути, вказані в ухвалі недоліки, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31.07.2023.

Суддя: С. М. Позарецька