П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Київ

Справа № 754/15175/16-ц

Провадження № 22-ц/824/8027/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

секретар Ольшевська Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі по тексту - Деснянського ВДВС) Горбатовського Ігоря Анатолійовича

на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Панченко О. М.,

у справі за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС Горбатовського Ігоря Анатолійовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в:

В лютому 2023 року представник КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернувся із вищевказаною скаргою, яку обґрунтовано тим, що 27 грудня 2016 року Деснянським районним судом м.Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» заборгованості за надані послуги, який в подальшому перебував на виконанні у державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26 вересня 2019 року було замінено стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його процесуального правонаступника КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі укладеного договору відступлення права вимоги.

25 жовтня 2019 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось до органу ДВС із заявою про заміну стягувача, однак постанова про заміну сторони у виконавчому провадженні на адресу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не надходила.

07 вересня 2022 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось із заявою про надання інформації, з метою отримання процесуальних документів ВП №64790221, інформації про хід цього виконавчого провадження та повернення сплаченого авансового внеску. 03 жовтня 2022 року Деснянський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) повідомив, що 29 січня 2021 року державним виконавцем зроблено розпорядження про повернення авансового внеску в розмір 715,35 грн. ПАТ«КИЇВЕНЕРГО» та 19 травня 2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

У відповідь на заяву про надання інформації та документів виконавчого провадження, 24 січня 2023 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» отримало постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 19.05.2021 разом із супровідним листом від 13.01.2023.

Вказував, що незаконні дії державного виконавця призвели до подальшого обмеження прав КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» як стягувача у виконавчому провадженні, через направлення оригіналу судового наказу неналежному стягувачу.

За викладених обставин просив:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатовського Ігоря Анатолійовича щодо не здійснення заміни сторони її правонаступником у виконавчому провадженні №55204014;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатовського Ігоря Анатолійовича стосовно повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №55204014;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатовського Ігоря Анатолійовича від 19.05.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №55204014.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року скаргу задоволено частково.

Визнано бездіяльність державного виконавця Деснянського районного управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатовського І.А. щодо не здійснення заміни сторони її правонаступником у виконавчому провадженні №55204014 незаконною.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатовського І.А. стосовно повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №55204014.

В іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, державний виконавець Горбатовський І.А.направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково вважав встановленою обставину отримання заяви від КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про заміну сторони. Відмітив, що в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні скан-копії вказаної скаржником заяви, що було з`ясовано начальником відділу при розгляді скарги КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Отже, підстави для заміни сторони виконавчого провадження були відсутні. При цьому, виконавчий документ в подальшому було повернуто правомірно, у зв`язку із відсутністю у боржника майна.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні Братченко А.В. в інтересах КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши думку Братченка А.В. в інтересах КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 27.12.2016 року Деснянським районним судом м. Києва було видано судовий наказ №754/15175/16-ц за заявою ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, 3% річних, інфляційної складової боргу, а також витрат з оплати судового збору, а всього 35 767,37 грн.

Судовий наказ перебував на виконанні у державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (ВП 55204014).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.09.2019 змінено стягувача - ПАТ«КИЇВЕНЕРГО» на правонаступника КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

25 жовтня 2019 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» зверулося до органу ДВС із заявою про заміну стягувача.

У відповідь на заяву, 24.01.2023 за вх. №29ЕЗ/1007 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» отримали постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 19.05.2021 у ВП №55204014 разом із супровідним листом від 13.01.2023 №55204014.

22 лютого 2023 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» надійшло повідомлення від державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горбатовського І.А. в якому, останній повідомив, що 21.02.2023 начальником відділу винесено постанову про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 19.05.2021 ВП №55204014, також 21.02.2023 державним виконавцем на підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що виконавець не вживав передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішення, не здійснив заміну сторони виконавчого провадження та передчасно повернув виконавчий документ. При цьому, підстави для скасування постанови виконавця про повернення виконавчого документу відсутні, оскільки оскаржувана постанова була скасована начальником відділу.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, представник КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» посилався на те, що ним було подану заяву до Деснянського ВДВС про заміну сторони - стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звернення скаржника із заявою про заміну стягувача підтверджується її копією із відповідним штампом Деснянського ВДВС про її отримання 25 жовтня 2019 року.

Державний виконавець Горбатовський І.А. повинен був розглянути вищезазначену заяву, однак вказаних дій не вчинив, та в подальшому повернув виконавчий документ попередньому стягувачу, якого необхідно було б замінити на правонаступника.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності заяви КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про заміну сторонни в автоматизованій системі виконавчого провадження не можуть свідчити про те, що заявником вона не подавалась, при цьому, вказані обставин можуть вказувати на неналежну організацію процесу прийому документів з боку відповідальних осіб виконавчої служби, що в свою чергу не може бути причиною для невиконання державним виконавцем передбачених законом дій, оскільки вказане неодмінно порушує права стягувача у виконавчому провадженні.

Окрім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги із посиланням на обставини, викладені в мотивувальній частині постанови начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби від 21 лютого 2023 року, де зазначено про правомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документу, оскільки вказані висновки є необґрунтованими, при цьому, з резолютивної частини постанови начальника відділу вбачається, що спірну постанову державного виконавця було скасовано, що неодмінно свідчить про її неправомірність.

Варто відмітити і те, що в постанові начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби від 21 лютого 2023 року зазначено, що перевірити отримання заяви КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про заміну сторони стягувача неможливо у зв`язку із закінчення строку зберігання реєстрів отриманої кореспонденції. Отже, копія відповідної заяви із штампом про прийняття є єдиним доказом про її вручення, належність вказаного доказу не було спростовано особою, яка звернулась із апеляційною скаргою.

Вищевказаним обставинам суд першої інстанції надав вірну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги в частині визнанння неправомірною бездіяльності державного виконавця Горбатовського І.А. щодо не здійснення заміни сторони її правонаступником та визнання неправомірними дій стосовно повернення виконавчого документа стягувачу, що на переконання апеляційного суду неодмінно спрямовано на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів скаржника.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Горбатовського І.А. залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі по тексту - Деснянського ВДВС) Горбатовського Ігоря Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 31 липня 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова