Справа № 481/1041/22
Провадж.№ 2-з/481/9/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Уманської О.В., за участі секретаря с/з Кузьміної Н.П. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька та зустрічною позовну заяву ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Вільнозапорізької сільської ради, про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері,

Встановив:

В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька та зустрічна позовна заява ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Вільнозапорізької сільської ради, про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері.

21.07.2023 року до суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 про забезпечення позову. В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_5 зазначив, що с.Мигія у серпні місяці 2022 року позивач за первинним позовом (її колишній чоловік) ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння побив ОСОБА_4 на очах у дочки ОСОБА_6 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження, та силою вигнав її з будинку на вулицю, і з того часу дочка проживає із ним. ОСОБА_3 уже рік не дає мамі бачитись із дитиною, рік чинить їй перешкоди у спілкуванні із мамою, своїми діями травмує психіку дитини. За час судового провадження, за рік, з серпня 2022 року по день подання цієї заяви втрачається емоційний зв`язок дитини із мамою, дитина взагалі не проводить час із позивачем ОСОБА_4 . Спілкування між мамою і дочкою відбувається виключно по телефону, без відеозв`язку, оскільки відповідач ОСОБА_3 забороняє відеозв`язок. У даній справі про контакт з дитиною за час судового провадження втрачається емоційний зв`язок і дитина не проводить час із позивачем. І навіть коли такі зустрічі відбуваються, дитина може ігнорувати або, ще гірше, відштовхувати близького родича, вередувати і плакати. Причини можуть бути різні. На думку позивача ОСОБА_4 наразі є актуальним забезпечення позову у цій справі шляхом зобов`язання надавати дитину для побачення відповідно до певного графіка, що безумовно є в інтересах дитини, і ніяк не може нашкодити її інтересам.

Щодо поняття «тотожностість» заяви про забезпечення позову у цій справі позовним вимогам в контексті абз. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України - у відповідній заяві зазначено бажаний графік побачень та формат спілкування, який не дублює позовні вимоги, є мінімальний, значно вужчий за позовні вимоги, та про тотожність не йдеться. Цією заявою позивач просить запровадження можливості отримання рішення про контакт з дитиною в безспірному порядку з мінімальним графіком побачень з дитиною на зразок запровадженого інституту отримання наказу про аліменти. Вимоги у цій заяві про забезпечення позову шляхом зобов`язання надавати дитину для зустрічей відповідно до певного графіка сформовані з урахуванням нормального графіка дитини, враховують час її навчання, відпочинку тощо, це відповідно мінімізує ризики порушення інтересів дитини.

Позивач звертає увагу суду, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. При цьому адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Отже, забезпечення позову у спорах між батьками щодо їх участі в житті дітей - це підтримання емоційного зв`язку з тим з батьків, з ким діти не проживають, для чого такі особи повинні мати можливість регулярного спілкування з дитиною з огляду на потреби й інтереси дітей. Контакт з дитиною - необхідний формат вирішення виниклих питань.

Посилаючись на Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей» від 03 серпня 2006 року, яким ратифіковано відповідну Конвекцію, Закон України «Про охорону дитинства», ст.. 149, 150, 152 ЦПК України, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», з метою відновлення контакту з дитиною, представник позивача ОСОБА_5 , просить вжити заходи забезпечення позову шляхом :

зобов`язання ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 спільну дитину - дочку ОСОБА_6 для зустрічей відповідно до графіка - з 09.00 години суботи до 19.00 години неділі кожної першої і третьої неділі кожного місяця з правом добового перебування дитини з мамою без присутності батька за адресою місця проживання ОСОБА_1 ;

на час літніх канікул строком на один місяць встановити місце проживання дитини з мамою з 25 липня по 28 серпня включно, за адресою місця проживання ОСОБА_1 ;

визначити право без обмежень відвідування дитини під час навчання у навчальному закладі за місцем навчання у будні дні, з урахуванням навчального графіку;

зобов`язати ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 інформацію про спільну дитину - дочку ОСОБА_6 , у тому числі (але не виключно) про місце перебування дитини, про стан її здоров`я, про успішність навчання, та ін.. на вимогу матері;

заборонити ОСОБА_3 чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, у тому числі засобами мобільного зв`язку, відео зв`язку, за стосунками месенджерами, перепискою, листуванням, та іншими засобами;

заборонити ОСОБА_3 у присутності дитини негативно говорити про матір ОСОБА_1 , заборонити батьку формувати негативне ставлення дитини до матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

При цьому, згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У контексті правила про те, що заходи забезпечення позову не можуть бути тотожними задоволенню заявлених позовних вимог необхідно звернутися до норм матеріального права в межах існуючих правовідносин.

Так, ст..159 Сімейного кодексу України передбачено: якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Системний аналіз норм процесуального та матеріального права дає підстави стверджувати, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення графіка зустрічей із дитиною, по суті вирішує спір, який має ініціюватися окремо. Отож, зазначений вид забезпечення позову розглядається як порушення вимог процесуального законодавства, оскільки стає по суті підміною рішення суду.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 грудня 2018 року у цивільній справі №727/3856/18, від 20 лютого 2020 року у цивільній справі №754/4437/18, у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2019 року у цивільній справі №607/10896/19, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судами при застосуванні відповідних норм права.

Окрім цього, ч.2 ст. 159 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного із батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають суттєве значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного із батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При цьому відповідно до ст..19 СК України при розгляді таких спорів обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який відповідно до пункту 73 постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» від 24 вересня 2008 року №866 у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Наведені вище дії орган опіки та піклування вчиняє як при розв`язанні спору у суді про участь у вихованні дитини одним із батьків, що проживає окремо, так і у позасудовому порядку, у результаті чого приймається відповідне розпорядження.

Відтак, зважаючи на тривалий розгляд наведеної категорії справ та ймовірні перепони у спілкуванні між дитиною та одним із батьків, законом передбачено можливість встановлення графіка зустрічей із дитиною у позасудовому порядку шляхом звернення до органу опіки та піклування, де встановленню графіка зустрічей передуватиме комплекс дій, визначений законом, на який є посилання вище.

Таким чином, при детальному аналізі норм чинного законодавства вбачається більш вірогідним порушення прав та законних інтересів усіх учасників судового процесу та недотримання норм процесуального законодавства у частині застосування інструменту забезпечення позову про який просить представник ОСОБА_5 .

Аналізуючи матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, що відповідає змісту ч.10 ст.150 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

Постановив :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька та зустрічною позовну заяву ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Вільнозапорізької сільської ради, про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду або через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя