Справа №:755/5417/22
Провадження №: 2/755/1602/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про витребування доказів

"25" липня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.

при секретарі - Назаровій І.В.,

за участі сторін:

представника позивача - адвоката Бурлаченко О.В.,

представника відповідача - адвоката Петрікея І.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування доказів в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

20 липня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

14 листопада 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва об`єднано в одне провадження цивільну справу № 755/5417/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, та цивільну справу № 755/896/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Об`єднаній цивільній справі присвоєно номер № 755/5417/22.

31 березня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката Петрикея І.А. про витребування висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та зобов`язання проведення повторного засідання комісії - відмовлено.

12 червня 2023 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 направив до суду клопотання про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів. У клопотанні про витребування доказів просить: витребувати інформацію у Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул.Володимирська, буд.26) про перетин державного кордону України в період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , напрямку подорожі та на підставі, яких документів відбувався перетин кордону.

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Бурлаченко О.В. просила поновити процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів підтримує та просила задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвокат Петрикей І.А. щодо задоволення клопотання про витребування доказів не заперечував.

Вислухавши позицію учасників цивільного процесу щодо наведених підстав та заперечень стосовно заявленого клопотання про витребування доказів, надавши оцінку наявним у справі доказам на підтвердження дотримання учасником справи строків для звернення з клопотанням про витребування доказів, суд приходить до наступного.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з положень статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч.1 ст. 84 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06 та від 21.02.2019 у справі №911/4590/13.

В аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем процесуальних строків для подання клопотання про витребування доказів, суд враховує наступне: позовна заява ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком подана до суду 30 червня 2022 року. 14 листопада 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва об`єднано в одне провадження цивільну справу № 755/5417/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, та цивільну справу № 755/896/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. На момент звернення позивача до суду останньому було відомо про виїзд відповідачки без дитини за кордон, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, однак пізніше з`ясувалось, що остання ще в січні 2022 року звернулась до нього з позовом про визначення місця проживання дитини. Представник позивача за первісним позовом вживав заходів для отримання доказів самостійно, скеровував адвокатські запити на адресу Державної прикордонної служби України з метою отримання інформації щодо перетину відповідачкою ОСОБА_2 державного кордону в період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, однак відповіді не отримав.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, врахування всіх доказів та доводів сторін, з метою дотримання всіх процесуальних прав та забезпечення виконання всіх процесуальних обов`язків учасників процесу, суд вважає за доцільне витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації про перетин державного кордону України в період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року (із зазначенням дат перетину та часу перебування на території України та поза її межами) громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області серії НОМЕР_4 03.08.2012 року, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , проти чого у підготовчому засіданні не заперечували сторони.

Відповідно до частин 7-10 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Керуючись ст. 2, 76, 77, 81, 83, 84, 126, 260, 263 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів, - задовольнити.

Поновити позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів.

Клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування доказів, - задовольнити.

Витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська буд.26, електронна пошта: ) інформацію:

- про перетин державного кордону України в період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року (із зазначенням дат перетину та часу перебування на території України та поза її межами) громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області серії НОМЕР_4 03.08.2012 року, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати витребувані судом документи протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Витребувана інформація має бути направлена на адресу суду: м.Київ, вул. Пластова, 3, каб.6, суддя Коваленко І.В.

У випадку неможливості подати докази, які вимагає суд, взагалі або у встановлений судом строк необхідно повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Копію ухвали надіслати учасникам справи - для відома; Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонній службі України (01601, вул. Володимирська, 26, м. Київ, електронна пошта: ) - для відома та виконання.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua

Повний текст ухвали складений 25 липня 2023 року.

С у д д я : І.В.Коваленко