Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8968/23
Провадження № 2-н/357/1721/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023 заявник звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», обґрунтовуючи її тим, що боржник ОСОБА_1 не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо оплати електричної енергії, в зв`язку з чим за період з січня 2019 року по серпень 2020 року утворилась заборгованість. Тому, заявник просив суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість з оплати електричної енергії в розмірі 2772,96 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 268,40 грн..

31.07.2023 судом, відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України, отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання боржника, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, оглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу заявником додано особову картку споживача (особовий рахунок) № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що станом на травень 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 2772,96 грн., яка виникла з січня 2019 року. Отже, з вказаного розрахунку вбачається, що частина вимог заявлена з пропуском позовної давності.

Пунктом сьомим частини першої статті 168 ЦПК України передбачено, що при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті.

Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності).

Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності цивільного судочинства (ст. 11, 19 ЦПК України).

Крім того, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, зокрема, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, суд приходить до висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії.

Керуючись ст. 160, 164, 165, 166 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 02.08.2023.

Суддя О. В. Бондаренко