Номер провадження 2/754/1494/23
Справа №754/8997/22
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.,

при секретарі Моторенко К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Яготинської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дудка Оксана Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, підстави якого було змінено під час розгляду справи, до відповідачів про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті яких відкрилась спадщина на набуте ними під час шлюбу майно, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який було зареєстровано на її батька і який з 28.12.2016 року був зареєстрований у вказаному будинку. Крім того, на підставі рішення Яготинської міської ради від 25.03.2008 року її батько отримав державний акт на право власності на землю за вказаною адресою. Також, згідно свідоцтва про право власності від 30.08.2016 року квартира АДРЕСА_2 належала їй (позивачу) та батькам в рівних долях. Інших спадкоємців після смерті батьків немає.

Як зазначає позивач, після смерті матері ані вона, ані батько не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину. Через три місяці після смерті матері її батько переїхав проживати в м.Яготин. В подальшому, в зв`язку із погіршенням його стану здоров`я з серпня 2020 року вона стала проживати разом з батьком в м.Яготин. Після його смерті вона не подавала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті обох батьків, з якими вона постійно проживала. 13.11.2021 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті матері, а саме 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 . 15.02.2022 року вона звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області за місцезнаходженням спадкового майна, що залишилось після смерті батька з заявою про фактичне прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 15.02.2022 року постановою приватного нотаріуса Дудки О.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк вона не подала і на момент його смерті зареєстрована за однією адресою не була.

Посилаючись на викладені обставини, а також положення ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач просить задовольнити її вимоги, а саме:

-встановити факт її постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на час відкриття спадини після його смерті;

-визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 30 кв. м., загальною площею 56,01 кв. м.;

-визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 48,40 кв. м., загальною площею 87,70 кв. м.;

-визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0005, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.11.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача - Яготинської міської ради Третяк О.С., в якому вона просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника Яготинської міської ради.

08.11.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача - Київської міської ради Домбровської В.О., в якому вона просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника Київської міської ради.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.11.2022 року витребувано від приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дудки О.С. належним чином завірену копію спадкової справи по заяві ОСОБА_1 , поданої 15.02.2022 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.12.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

28.03.2023 року до суду надійшла заява про зміну підстав позову.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Представники відповідачів та третя особа в судове засідання не з`явились, у відзивах на позов та листах просять розглядати справу в їхню відсутність.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2016 року і яка на даний час належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2016 року; житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 48,40 кв. м., загальною площею 87,70 кв. м., що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2002 року; земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0005, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дудки О.С. від 13.12.2022 року № 739/01-16, спадкова справа нею заводилась. З наданих нотаріусом документів вбачається, що позивач в особі представника 15.02.2022 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Постановою нотаріуса від 15.02.2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подання такої заяви та не надано доказів прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом з померлим батьком.

Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що вона постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю з серпня 2021 року по день його смерті, а тому є такою, що прийняла спадщину.

Суд вважає, що ці доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. 3 ст. 125 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця прав на спадщину.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Також, місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово.

Дійсно, як вбачається з витягу з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 був зареєстрований за вказаною адресою з 28.12.2016 року. Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Так, вказаний факт підтверджується наказом № 17-к від 03.08.2020 року ТОВ «Рітейл Консультант», яким визначено позивачу робоче місце за її тимчасовим місцем проживання: АДРЕСА_1 ; копіями квитанцій про сплату за житлово-комунальні послуги; копіями експрес-накладних та замовлень на ім`я позивача за вказаною адресою.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт спільного проживання позивача однією сім`єю з батьком в м.Яготин.

Як свідчать матеріали справи, за отриманням спадщини після смерті ОСОБА_4 окрім позивача ніхто не звертався.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позову про встановлення факту проживання обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи.

Оскільки, від встановлення факту проживання однією сім`єю залежить визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку першої черги спадкування за законом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, та визнання за позивачем права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 як спадкоємцем першої черги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 368, 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1262, 1266, 1268, 1296, 1297, 1299, ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зі спадкодавцем померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадини після смерті ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 30 кв. м., загальною площею 56,01 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 48,40 кв. м., загальною площею 87,70 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0005, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 25 липня 2023 року

Суддя: