Ленінський районний суд м. Полтави
Справа №553/1631/23
Провадження № 2/553/2433/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Козицького Т.Л.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Малофєєв А.І. звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає розірвати шлюб зареєстрований 20.03.2010 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 182.

Заявлені вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день звернення до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, у звязку із втратою взаєморозуміння та поваги, почуття кохання та довіри один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє спілкування. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе та суперечить інтересам позивача.

Ухвалою суду від 29.06.2023 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули.

Представник позивача надав до суду письмову заяву в якій прохав проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача та задовільнити позовні вимоги повністю.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалася, надала до суду письмову заяву в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому, учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 20.03.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено актовий запис № 182 (а.с. 7).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

За змістом позовної заяви, сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, їх сім`я фактично розпалася і примирення між ними неможливо.

На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач правом подання відзиву не скористалася, надала до суду письмову заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, з огляду на що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 113, ч.2 ст.114 СК України, ст.263 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 березня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Виконавчим комітетом за актовим записом № 182, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих