Справа №485/293/23
Провадження № 2-о/485/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

30 травня 2023 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

29 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, проживаючою там же, з 1984 року офіційно проживаючою Україна, зареєстрованою за останнім місцем проживання с.Широке Снігурівського району, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 на АДРЕСА_1 як невідома жінка, зареєстровану бюро СМЕ Суворівського району м.Одеса за №844, внесенням до відділу РАЦС (Єдиного реєстру фізичних осіб України) як невідома особа, померлою громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, з 1984 року офіційно проживаючою Україна, зареєстрованою за останнім місцем проживання с.Широке Снігурівського району, як померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 померла невідома жінка, яка ідентифікована як її матір ОСОБА_2 .. За її звернення до органів РАЦС про внесення до актового запису відомостей щодо зміни даних померлої та видачу свідоцтва про смерть матері їй відмовлено через відсутність протоколу впізнання померлої особи з її ідентифікацією відносно конкретної особи. Оголошення померлою ОСОБА_2 необхідне заявниці для оформлення спадщини.

Ознайомившись з заявою та доданими матеріалами, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху за такого.

Згідно з ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У силу вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Підставами для визнання фізичної особи померлою є сукупність юридичних фактів, до яких включаються:

- відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання. При цьому слід мати на увазі, що у фізичної особи може бути декілька місць проживання, тому відповідні дані повинні перевірятись за всіма відомими місцями проживання цієї особи;

- відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості. Встановлення цих обставин відбувається шляхом надіслання запитів до житлово-експлуатаційних організацій, органів внутрішніх справ, органів місцевого самоврядування, за місцем роботи, за останнім місцем проживання відсутнього.

- сплив трирічного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи.

- наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи померлої.

У відповідності до ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і увалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

Заявником, в порушення вимог ст.306 ЦПК України не викладено підстав визнання фізичної особи померлою та не зазначено доказів на їх підтвердження.

Крім того, із змісту заяви слідує, що заявник звертаючись із заявою про визнання її матері померлою фактично просить встановити факт її смерті у певний час та у певному місці.

Суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Крім того, оголошення фізичної особи померлою необхідне заявнику для оформлення спадщини, однак заявником не вказано осіб, які крім неї можуть бути віднесені до кола спадкоємців у разі оголошення особи померлою та є заінтересованими особами по справі.

Таким чином оскільки заявниця звернулася із заявою про оголошення фізичної особи померлою їй необхідно привести зміст вимог у відповідність до ст.308 ЦПК України, зазначити підстави для визнання фізичної особи померлою та надати відповідні докази, а також зазначити заінтересованих осіб.

Крім того, заявниця додала до матеріалів заяви нечитабельні документи, зокрема копії заяви та свідоцтва про народження.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.13, 174,175,177,185, 306, 307, 315 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою - залишити без руху.

Надати заявниці десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Квєтка