Ухвала

12 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 766/22782/17

провадження № 61-13196ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом, у якому просив стягнути з відповідача кошти за надані послуги за договором

від 17 листопада 2017 року у розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно 195 580 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня

2021 року у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2017 року та змінені ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 лютого 2018 року.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від

20 вересня 2021 року стягнуто із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23 950 грн.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційні скарги ФОП ОСОБА_2 задоволено. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних

вимог ФОП ОСОБА_2 , яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 кошти за надані послуги, за договором від 17 листопада

2017 року у розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно 195 580 грн (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 27 грудня

2017 року). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 05вересня 2023 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Херсонського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року

і залишити в силі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарженняпостановиХерсонського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, посилаючись на те, що доступ до повного тексту оскаржуваного судового рішення у зв`язку із обставинами непереборної сили було отримано лише 15 серпня 2023 року.

Враховуючи ведення бойових дій, тимчасову окупацію м. Херсон, зупинення роботи Херсонського апеляційного суду, причину пропуску заявником процесуального строку слід визнати поважною. Отже строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - права на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється цим судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що

у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 7 000 доларів США, еквівалент якої позивачем визначено у сумі 195 880 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (зокрема станом на 01 січня 2023 року: 2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника. Посилається також на те, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, з такими твердженнями заявника не погоджується і вважає їх необґрунтованими.

Фундаментального значення результатів розгляду цієї справи (розгляд тривав з 2017 року), вирішення якої пов`язано значною мірою з реалізацією принципу змагальності сторін, для формування єдиної правозастосовчої практики не виявлено.

Незгода ОСОБА_1 з оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду не свідчить про те, що справа має виняткове значення для заявника.

Суд не бере до уваги, посилання заявника на підпункт б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої доводи, не надав на їх підтвердження належних доказів.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом фізичної

особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович