ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5005/23 Справа № 204/7306/22 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 204/7306/22

Номер провадження 22-ц/803/5005/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2023 року головуючого судді Книш А.В. по цивільній справі за позовом Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» (далі ДВНЗ «ДонНТУ») звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 ,мотивуючи вимоги тим,що відповідно до наказу ректора ДВНЗ «ДонНТУ» від 31 серпня 2019 року № 566 відповідача з 01 вересня 2019 року зараховано студентом 1 курсу заочної форми навчання на факультет економіки та менеджменту для здобуття ступеня освіти магістр за спеціальністю 071 «Облік і оподаткування» на освітню програму 071- Облік і аудит, за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

10 вересня 2019 року між сторонами було укладено договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ОІПзм-19/807, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання за заочною формою студента, для здобуття освітнього ступеня «магістр», за напрямом підготовки 071 «Облік і оподаткування». Відповідачем були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Відповідно до зазначеного договору загальна вартість освітньої послуги з підготовки магістра становить 24 700 грн. Позивачем обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі.

Відповідачу було нараховано 6 175 грн за період навчання з 01 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року. Оплата за вказаний період навчання не надходила.

Відповідно до наказу від 03 лютого 2020 року № 60 відповідач був відрахований з ДВНЗ «ДонНТУ». Оскільки відповідач письмово не повідомив позивача про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п.3.4. договору строк, вважається, що освітні послуги були надані університетом до дати видання наказу про відрахування і відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі.

Також, за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ч.1 ст.624, ч.2 ст.625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача суму основного боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ДВНЗ «ДонНТУ» заборгованість за договором про навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох відсотків річних від простроченої суми та пені, що складає 15 413,29 грн, у тому числі: основний борг 6175 грн; пеня 6 617,25 грн; три проценти річних від простроченої суми 551,18 грн; збитки від інфляції 2 069,86 грн та судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог ДВНЗ «ДонНТУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання відмовлено.

В апеляційній скарзі ДВНЗ «ДонНТУ», від імені та в інтересах якого діє представник Гончарова Ж.В., просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що відповідач не приступив до занять , оскільки умовами п. 3.4 договору передбачено, що у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, відповідач був зобов`язаний у письмовій формі інформувати про це ДВНЗ «ДонНТУ» не пізніше 10 вересня та 20 лютого поточного навчального року, а тому, вважається, що освітні послуги були надані позивачем до дати видання наказу про відрахування та відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Зазначено, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомляв позивача про відмову від отримання освітніх послуг. Натомість, матеріалами справи доведено, що сторонами укладено договір про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання, вартість якого встановлено п.5.2 договору та відповідач зобов`язаний був вносити плату двічі на рік. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання щодо надання освітніх послуг, що підтверджується затвердженим навчальним планом підготовки здобувачів вищої освіти, а відповідач, в свою чергу, в порушення умов договору свої зобов`язання виконував не належним чином, не вносив платежі у строки і розмірах, встановлених договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Також, зазначено, що у зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню, три відсотки річних, інфляційні втрати за весь час прострочення.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ,суд першої інстанції виходив з того,що належних та допустимих доказів надання відповідачу в період з 01 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року освітньої послуги, відповідно до ст. 901, 903 ЦК України, позивачем не надано, на виконання ухвали суду від 27 жовтня 2022 року відомостей відносно того, чи приступив до занять та чи отримував освітні послуги, у вказаний період, позивачем не надано. Судом зазначено, що наявність наказів про зарахування на навчання та про відрахування, а також навчального плану підготовки здобувачів вищої освіти, не свідчить про надання самої освітньої послуги. Тому, суд дійшов до висновку, що послуг з навчання позивач відповідачу не надавав та відповідно коштів на його навчання не витрачав. Також, судом зазначено, що відповідач на виконання умов договору про навчання до 10 вересня 2019 року поточного навчального року навчання не оплатив, а тому, позивач повинен був відразу ж вирішити питання щодо відрахування відповідача. Та обставина, що відповідач не повідомив позивача про відмову від отримання освітніх послуг у зазначеному в п. 3.4. договору порядку, не свідчить про те, що позивач надавав відповідачу освітні послуги.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

З досліджених матеріалів справи вбачається,що наказом ДВНЗ «ДонНТУ» від 31 серпня 2019 року № 566 «Про зарахування на навчання» відповідача ОСОБА_1 зараховано з 01 вересня 2019 року студентом 1 курсу на факультет економіки та менеджменту для здобуття ступеня освіти Магістр, форма навчання заочна, за спеціальністю 071 Облік і оподаткування на освітню програму 071-Облік і аудит за кошти фізичних та/або юридичних осіб (а.с.7 звр).

10 вересня 2019 року між ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавцем та відповідачем, як замовником і студентом укладено договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ОІПзм-19/807, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання за заочною формою для здобуття освітнього ступеня «магістр» за напрямом підготовки 071 «Облік і оподаткування» (а.с.10).

В свою чергу замовник взяв на себе зобов`язання, зокрема, своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором (пункт 3.1. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ОІПзм-19/807 від 10 вересня 2019 року).

Пунктом 3.4. вказаного договору визначений обов`язок замовника інформувати у письмовій формі виконавця і студента у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року.

Згідно п. 5.2. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ОІПзм-19/807 від 10 вересня 2019 року, загальна вартість освітньої послуги з підготовки магістра становить 24700 грн, у тому числі за кожний семестр: на першому курсі навчання 6175 грн; на другому курсі навчання 6175 грн.

Кошти вносяться два рази на рік не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року (п. 5.3. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ОІПзм-19/807 від 10 вересня 2019 року).

Відповідно до п. 5.4. договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ОІПзм-19/807 від 10 вересня 2019 року, якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. строк, вважається, що освітні послуги були надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, і замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі.

Пунктом 6.2. вказаного договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3. у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Наказом ДВНЗ «ДонНТУ» № 60 від 03 лютого 2020 року «Про відрахування», зокрема, відповідача ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів ДВНЗ «ДонНТУ» з 03 лютого 2020 року за невиконання навчального плану (а.с.11).

Згідно довідки ДВНЗ «ДонНТУ» № 72 від 01 вересня 2022 року за студентом ОСОБА_1 за послугу навчання згідно договору № ОІПзм-19/807 від 10 вересня 2019 року станом на 01 вересня 2022 року рахується заборгованість в сумі 6 175 грн за період з 01 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року. Оплата за період навчання не надходила (а.с.5).

Тобто, ОСОБА_1 не виконуючи зобов`язання по оплаті за навчання,порушив умови договору,внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 6 175 грн.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 11 вересня 2019 року по 01 вересня 2022 року за пенею становить 6 617,25 грн, 3 % річних від простроченої суми 551,18 грн, збитки від інфляції 2069,86 грн (а.с.13-14).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором про навчання.

Відповідно до пункту 18 статті 1 Закону України «Про освіту», освітня послуга - це комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

Згідно частини 6 статті 79 Закону України «Про освіту» договір на здобуття освіти укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату; інші питання оплати навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, додаткових освітніх послуг у закладах освіти регулюються законодавством.

Позивач у зобов`язанні надати освітню послугу виступав в якості виконавця та виконав свої зобов`язання в повному обсязі, тобто, навчання в період з 01 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року проводилося згідно з навчальним планом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що послуги з навчання у вказаний період не надавалися, або він був позбавлений з вини позивача вказані послуги отримувати.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про ненадання позивачем відповідачу послуг з навчання та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та наданим доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ДВНЗ «ДонНТУ» заборгованості за договором про навчання у розмірі 6175 грн, пені у розмірі 6617,25 грн , трьох відсотків річних від простроченої суми 551,18 грн, збитків від інфляції у розмірі 2069,86 грн, а всього 15 413,29 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги та позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2 481 грн (а.с.23) та за подання апеляційної скарги 3 721, 50 грн (а.с.54) , а всього 6 202,50 грн.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», , заборгованість за договором про навчання у розмірі 6 175 (шість тисяч сто сімдесят п`ять ) грн, пеню у розмірі 6 617 (шість тисяч шістсот сімнадцять) грн 25 коп, три відсотки річних від простроченої суми 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн 18 коп, збитки від інфляції у розмірі 2 069 (дві тисячі шістдесят дев`ять) грн 86 коп, а всього 15 413 (п`ятнадцять тисяч чотириста тринадцять) грн. 29 коп. та судові витрати у розмірі 6 202 (шість тисяч двісті дві) грн 50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: