Справа № 562/2695/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"27" лютого 2023 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

за участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У належній їй квартирі зареєстрована ОСОБА_2 - відповідач по справі. Фактично за вказаною адресою відповідач не проживає з 02 серпня 2019 року, її особистих речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача за її місцем проживання не дає їй можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження квартирою. Крім того, у неї виникають незручності, оскільки вона не може отримати субсидію на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Прокопчук М.В. подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов. Не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив.

Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Омельяненко І.В., належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 284369901 від 12 листопада 2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № 5688/4983 від 19 грудня 2022 року, видана Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області.

Як вбачається з довідки № 1030, виданої 05 грудня 2022 року Мізоцькою селищною радою Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про що стверджують свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є сусідами позивача.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було. Підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.ст.319, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 992 (Дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

С у д д я