Провадження №2/461/1258/23
У х в а л а
"21" квітня 2023 р. суддя Галицького районного суду м.Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Левченко Яни Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -
Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить, зокрема, скасувати постанови виконавця про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також інші постанови виконавця винесені з порушенням діючого законодавства України.
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною першою статті 3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Велика Палата Верховного Суду у справі №346/79/17 дійшла правового висновку про те, що юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.
За правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 будучи стороною виконавчого провадження, що відкрите з примусового виконання виконавчого напису не погоджується із рішенням державного виконавця, суд дійшов висновку, що вказана вимога не може бути розглянути в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» в частині позовних вимог про скасування постанови виконавця про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також інші постанови виконавця винесені з порушенням діючого законодавства України.
Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 КПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позовна заява ОСОБА_1 не містить підтвердження про те, що ним не подано до суду іншої позовної заяви з цих самих підстав, до цього ж відповідача.
Окрім того, перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що така не відповідає вимогам, встановленим ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки позивачем не додано доказів сплати судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».
Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 992,40 грн.
З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, за однією з яких, судом відмовлено у відкритті провадження. Таким чином, позивачу для належного оформлення позовної заяви необхідно надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 1984,80 грн. (2481 грн. х 0,4 х 2 = 1984,80 грн.), або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем до матеріалів справи долучено оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн., тобто за одну позовну вимогу. Отже, позивачу необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору за другу позовну вимогу, щ становить 992,40 грн.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали на усунення недоліків, зазначених вище.
Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.
Керуючись ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 177, 185, 258-261, 353, суд -
У відкритті провадження в частині скасування постанови виконавця про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також інші постанови виконавця винесені з порушенням діючого законодавства України відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Левченко Яни Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.
Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:
надати квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;
надати підтвердження про те, що позивачем не подано до суду іншої позовної заяви з цих самих підстав, до цього ж відповідача.
Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду в частині залишення позовної заяви без руху не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Зубачик Н.Б.