Провадження № 2/127/3821/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

КП ВМР «ВМТЕ» в грудні 2022 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «ВМТЕ» відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідачі регулярно порушуючи умови п. 18 Правил та п. 5 ч. 2 ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», в період з травня 2019 року по жовтень 2021 року заборгували за надані послуги з централізованого теплопостачання 12005,72 грн.,

У зв`язку з вищенаведеним КП ВМР «ВМТЕ» звернулося до суду та просило стягнути 12005,72 грн., з яких: 10062,77 грн. - суму заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води; 1461,23 грн. - сума втрат від інфляції; 481,72 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 у листопаді 2022 року подав зустрічний позов до КП ВМР «ВМТЕ» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2015 року змінено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП ВМР «ВМТЕ» заборгованість у розмірі 18334,22 грн., з яких: 14620,38 грн. - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 610,30 грн. - 3% річних та 3103,54 грн. - інфляційні втрати. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Дане рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 17.09.2018 року.

Відповідач зазначає, що даний борг в сумі 18334,22 грн. ними був погашений. Також з метою врегулювання ситуації відповідачами також було сплачено усі борги, нараховані з лютого 2015 року по жовтень 2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , а саме за гарячу воду в сумі 6771,91 грн. та за опалення 28759,15 грн.

Поряд з тим, ОСОБА_1 зазначає, що згідно даних оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 24.10.2018 року обліковувалась заборгованість по гарячій воді в сумі 16418,98 грн. та послуг з теплопостачання в сумі 45975,54 грн., тобто в загальній сумі 62394,52 грн., а станом на 20.11.2018 року підприємством відображений борг в сумі 9647,07 по гарячій воді та 230,60 грн. по опаленню.

ОСОБА_1 зазначає, що підприємство, незважаючи на вищевказані судові рішення та всупереч цільовому призначенню коштів незаконно відобразило по обліку за рахунком різницю між загальною сумою, визначеною до стягнення судом та тією, що обліковувалась на рахунку у період судових процесів без урахування виду послуги та боргу за конкретним видом послуги, тобто списавши борги за опалення та нарахувавши різницю як борг по гарячій воді.

Зазначена приблизна сума 9647,07 грн. була відображена як борг за послуги з постачання гарячої води є незаконною, так як відповідачі виконали усі вимоги суду і за даними оборотної відомості нарахування по гарячій воді їм не здійснюється (починаючи з 01.2017 року) та враховуючи, що така послуга за помешкання відключена, зазначена у оборотній відомості заборгованість по гарячій воді не є поточною і виникла до 01.01.2017 року. На неодноразові звернення списати незаконну заборгованість підприємство надавало незрозумілі відповіді.

У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом та просив визнати неправомірними дії КП ВМР «ВМТЕ» щодо відображення боргу по послузі з постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 9647,07 грн.; зобов`язати КП ВМР «ВМТЕ» привести у відповідність облік за даним рахунком та не нараховувати витрати по послузі з постачання гарячої води ОСОБА_1 , як споживачу, якому призупинено послугу з постачання гарячої води.

Представник позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовами просила первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Також надала суду відзив на зустрічний позов, який мотивовано тим, що відповідно до п. 3.4 договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, всі платежі за послуги з теплопостачання, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду при її наявності, незалежно від призначення платежу, вказаного у платіжному документі.

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами ОСОБА_1 в судовому засідання просив в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов. Також ОСОБА_1 надав суду заперечення на позовну заяву КП ВМР «ВМТЕ», які мотивовані тим, що відомості розрахунку, який надано КП ВМР «ВМТЕ» не відповідають даним оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_2 . У розрахунку КП ВМР «ВМТЕ» не вказано сальдо на початок січня 2020 року, щоб ввести суд в оману стосовно періоду виникнення заборгованості, не вказано оплату, яку відповідачі по первісному позову здійснювали щомісяця за нараховані послуги попереднього місяця згідно щомісячних нарахувань, відображених у «Єдиному Рахунку» 2020 році та у січні 2021 року.

Також в матеріалах справи містяться заперечення на відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов слід залишити без задоволення, а зустрічний позов задовольнити частково.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами.

Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

В даному помешканні зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи.

Помешкання забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_2 .

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року (цивільна справа № 127/3515/15-ц) позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП ВМР «ВМТЕ» суму боргу у розмірі 24748,92 грн., з них - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 17772,55 грн., 1699,21 грн. - 3% річних, 5277,16 грн. - сума втрат від інфляції. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2015 року змінено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП ВМР «ВМТЕ» заборгованість у розмірі 18334,22 грн., з яких: 14620,38 грн. - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 610,30 грн. - 3% річних та 3103,54 грн. - інфляційні втрати. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.09.2018 року касаційні скарги КП ВМР «ВМТЕ» та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року залишено без змін.

В даній постанові Верховного Суду від 17.09.2018 року зазначено: «Апеляційний суд, правильно погодившись із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з лютого 2012 року по січень 2015 року тобто в межах трирічного строку позовної давності, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 27 лютого 2015 року, відмовивши у стягненні заборгованості за період з травня по січень 2012 року, оскільки такі вимоги знаходяться за межами трирічного строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України, обґрунтовано змінив його в частині розрахунку та стягненні інфляційних втрат і 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України».

На виконання рішення суду 01.11.2018 року ОСОБА_2 було погашено заборгованість, яка визначена рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23.12.2016 року в сумі 18334,22 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції 0.0..1 від 01.11.2018 року.

Також відповідачами по первісному позову добровільно сплачені усі борги, які нараховані з лютого 2015 року по жовтень 2018 року по особовому рахунку, а саме за гарячу воду в сумі 6771,91 грн. та за опалення 28759,15 грн., що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції 0.0..1 від 01.11.2018 року, № 0.0..1 від 01.11.2018 року, № 0.0..1 від 20.11.2018 року. Всього було сплачено 54577,23 грн.

В подальшому ОСОБА_1 сплачував за комунальні послуги з а період з листопада 2018 року по грудень 2022 року, що підтверджується численними квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Згідно даних оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 24.10.2018 року обліковувалась заборгованість по гарячій воді в сумі 16418,98 грн. та послуг з теплопостачання в сумі 45975,54 грн. (загальна сума 62394,52 грн.), а станом на 20.11.2018 року КП ВМР «ВМТЕ» відображений борг в сумі 9647,07 грн. по гарячій воді та 230,60 грн. по опаленню.

Сума у розмірі 62394,52 грн. (за даними оборотної відомості за послуги теплопостачання та гарячої води) + 1826,51 грн. (сума нарахувань за листопад 2018 року за теплопостачання) - 54577,23 грн. (загальна сума сплачена) = 9643,80 грн.

Суд не бере до уваги оборотні відомості, що були подані разом із позовною заявою з огляду на те, що вони не містять усіх відомостей.

Позивач стверджує, що за відповідачами рахується заборгованість зі сплати наданих комунальних послуг у сумі 12005,72 грн. та підтверджує вказану заборгованість оборотною відомістю.

Водночас суд зазначає, що вказана довідка не є первинним бухгалтерським документом, який б міг підтверджувати наявність заборгованості зі сплати комунальних послуг.

Водночас, суд зазначає, що з наданих позивачем документів неможливо встановити факт наявності заборгованості та її розмір, не надано також виписки з банківського рахунку, з якого б відображалось суми всіх проплат здійснених відповідачами.

На підставі наведеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідачів заборгованості за комунальні послуги, зокрема, у визначеному позивачем розмірі.

Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Позивач та його представник не надали доказів та розрахунків про наявність у відповідачів боргів по оплаті наданих послуг як індивідуального споживача. Тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Виходячи з вищевикладеного і приймаючи до уваги нижче наведене, безпідставним є й посилання позивача на п. 3.4. договору приєднання.

Так, споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Виконавець комунальної послуги, в свою чергу, зобов`язаний без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством (п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином, у разі самостійного зарахування здійснених відповідачами оплат у період з січня 2020 року до грудня 2020 року, а також частину платежу за січень 2021 року на погашення попередньої заборгованості, якщо така мала місце, ненадавши при цьому відповідачам, як споживачам, усієї необхідної інформації чітко визначеної законодавчо, оскільки протилежне матеріали справи не містять, позивач міг спровокувати виникнення простроченої заборгованості за інший період, а також виникнення відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що є неприпустимим й протиправним.

Таким чином, посилання позивача на зарахування здійснених відповідачами оплат за надані послуги з централізованого теплопостачання в період з січня 2020 року до грудня 2020 року, а також частину платежу за січень 2021 року на погашення заборгованості за попередній період, тобто до січня 2020, є безпідставним. Отримувач не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, зважаючи на те, що платник чітко визначив призначення платежу.

Вищевказане узгоджується із правовими висновками, висловленими Верховним Судом в постановах від 26.12.2019 у справі № 911/2630/18, від 22.06.2022 у справі № 904/5429/18.

Що стосується зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Згідно даних оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 24.10.2018 року обліковувалась заборгованість по гарячій воді в сумі 16418,98 грн. та послуг з теплопостачання в сумі 45975,54 грн. (загальна сума 62394,52 грн.), а станом на 20.11.2018 року КП ВМР «ВМТЕ» відображений борг в сумі 9647,07 грн. по гарячій воді та 230,60 грн. по опаленню.

Сума у розмірі 62394,52 грн. (за даними оборотної відомості за послуги теплопостачання та гарячої води) + 1826,51 грн. (сума нарахувань за листопад 2018 року за теплопостачання) - 54577,23 грн. (загальна сума сплачена) = 9643,80 грн.

Як зазначалось вище суд не бере до уваги оборотні відомості, що були подані разом із позовною заявою з огляду на те, що вони не містять усіх відомостей.

Сума заборгованості в розмірі 9647,07 грн. не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки позивачем не надано належних доказів в підтвердження її утворення.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Так, згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на власників.

Також, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав відповідно до умов договору послуги від КП ВМР «ВМТЕ» з постачання теплової енергії та гарячої води.

Проте, судом встановлено, що КП ВМР «ВМТЕ» не надано до суду доказів на підтвердження правових підстав для нарахування заборгованості в розмірі 9647,07 грн.

Отже, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії КП ВМР «ВМТЕ» щодо відображення боргу по послузі з постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 9647,07 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно іншої вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання КП ВМР «ВМТЕ» привести у відповідність облік за даним рахунком та не нараховувати витрати по послузі з постачання гарячої води ОСОБА_1 , як споживачу, якому призупинено послугу з постачання гарячої води, то дану вимогу слід залишити без задоволення, враховуюче наступне.

Згідно з п. 39 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ № 1182 від 11.12.2019 року, споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141,259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» щодо відображення боргу по послузі з постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 9647 гривень 07 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовами Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження: вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33126849.

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 .

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 .

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя