Справа № 711/2713/23
№ пров. 2/697/385/2023
У Х В А Л А

31.05.2023 м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Євтушенко Б.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2023 з Придніпровського районного суду міста Черкаси надійшла за підсудністю дана цивільна справа.

У позовній заяві позивач просить суд: скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси від 16.03.2023 про опис та арешт майна (коштів) боржника; зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси винести постанову про передачу на баланс стягувача - КС «Кредит-Союз» земельної ділянки площею 0,4932 га вартістю 3020850 грн. згідно проведеної експертизи ТОВ "Контакт-Сервіс" від 03.09.2008 з врахуванням всіх витрат та вказаної заборгованості у постанові від 16.03.2023 в сумі 1130214,77 грн. , залишок коштів повернути іпотекодавцю ОСОБА_2 ; поновити термін звернення до суду.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м.Черкаси перебуває виконавче провадження № 46703370 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ВКМП "Сиріус" на користь КС «Кредит-Союз» боргу в розмірі 1130214,77 грн. Під отриманий кредит було надано в іпотеку земельну ділянку кадастровий номер -04-003-0103, площею 0,4932 га, що розташована в АДРЕСА_1 . Згідно експертної оцінки вартість цієї земельної ділянки становить 3020850 грн., що дає можливість повністю розрахуватись з боргом. Проте, державним виконавцем 16.03.2023 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано земельну ділянку для ведення селянського товарного виробництва кадастровий номер :01:001:0520, площею 2,6958 га, яка розташована: Мартинівська сільська рада, Канівський район, Черкаська область, та перебуває в оренді ТОВ "НВФ "Урожай".

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м.Черкаси перебуває виконавче провадження № 46703370 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ВКМП "Сиріус" на користь КС «Кредит-Союз» боргу в сумі 1130214,77 грн. В ході примусового виконання, державним виконавцем 16.03.2023 винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , яку позивач просить скасувати та зобов`язати відділ ДВС винести постанову про передачу на баланс стягувача земельної ділянки площею 0,4932 га вартістю 3020850 грн. згідно проведеної експертизи від 03.09.2008 ТОВ "Контакт-Сервіс", з врахуванням всіх витрат та вказаної заборгованості в розмірі 1130214,77 грн, залишок коштів повернути іпотекодавцю ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту .

Згідно з ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Оскільки позивач є боржником по даному виконавчому провадженню, то має звератися до суду у спосіб, передбачений розділом VII Цивільного процесуального кодексу України шляхом подання скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця до суду, який ухалив рішення по цивільній справі і яке перебуває на виконанні.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Тобто, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Проте у цій справі з такою вимогою звернувся сам боржник, якому належить вказане майно. При цьому з матеріалів справи не вбачається існування спору щодо права власності на це майно у іншої особи, крім ОСОБА_1 .

Оскільки позивач була відповідачем по цивільній справі №2-95/10, яка розглядалась Придніпровським судом м. Черкаси, і відповідно є солідарним боржником у виконавчому провадженні, рішенння суду не виконано, а спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, крмі того, арешт накладений на майно ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання рішення суду, тому вона не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, вона має право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України до суду, який видав виконавчий документ.

Такий висновок містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 201/10187/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, та роз`яснити право на звернення до суду, який розглянув цивільну справу та видав виконавчий лист, зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки заявлені позивачем вимоги не можуть розглядатися в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення в порядку Розділу VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Цивільного процесуального кодексу України до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б . В . Євтушенко