ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олени Анатоліївни, треті особи Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним (суддя першої інстанції Федоріщев С.С.)

В С Т А Н О В И В:

1 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олени Анатоліївни, треті особи Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, поновлення права власності та зняття арешту.

У поданому позові з урахуванням уточнення позивачка просила:

- визнати недійсною довіреність від ОСОБА_1 на ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Міссіяж Оленою Анатоліївною від 01.07.2019 року за реєстровим № 317;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ), від 04 липня 2019 року, який посвідчений приватний нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1400, укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, від імені якої діяв ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 32256808 від 04 липня 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ), за ОСОБА_3 ;

- поновити право власності ОСОБА_1 шляхом відновлення запису про державну реєстрацію права власності за останньою на квартиру АДРЕСА_1 ), (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 лютого 2005 року за реєстровим №1498 приватним нотаріусом Дніпропетровського (Дніпровського) міського нотаріального округу Рудкович Є.В.;

- зняти арешт (припинити обтяження) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований державним реєстратором - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область 28.11.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, Справа №201/12699/19 від 15.11.2019 року (реєстраційний номер обтяження: 34558968).

Ухвалою Жовтневого районого суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олени Анатоліївни, треті особи - ОСОБА_5 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності, поновлення права власності та зняття арешту в частині позовних вимог щодо зняття арешту (припинення обтяження) нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований державним реєстратором - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область 28.11.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, Справа №201/12699/19 від 15.11.2019 року (реєстраційний номер обтяження: 34558968) закрито.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олени Анатоліївни, треті особи Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено основні завдання цивільного судочинства: про справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, не належно досліджено обставини справи, не надано належної правової оцінки як того вимагають норми цивільного та цивільного - процесуального законодавства України.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 19/104-7/7/713 від 13.10.2020 року неправомірно отримав довіреність на право користування та розпорядження квартирою розташованою за адресою» АДРЕСА_1 , а тому й права розпорядження останньою також не мав.

ОСОБА_2 просив ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, проте доказів направлення відзиву іншим учасників справи відсутні, а тому він не буде врахований під час апеляційного перегляду.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Адвокат Самко О.І. у судовому засіданні на задоволенні апеляційної скарги наполягав.

Адвокат Шахов Д.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2005 року на підставі договору купівлі-продажу, внесеного до реєстру за №1498 від 07.02.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., ОСОБА_1 придбала у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (шість) (а.с. 62).

26 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. посвідчено довіреність за якою позивач ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси щодо володіння та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , в усіх без винятку підприємствах, адміністраціях, установах та організаціях, незалежно від форм власності та галузевої належності, в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», комунальних підприємствах (газо-; тепло-; енерго-; водопостачання, водовідведення) міста Дніпра, у відповідному центрі надання адміністративних послуг, в департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у відповідній дільниці комунального підприємства «Жилкомсервіс» міста Дніпра, в органах незалежної експертної оцінки, в органах нотаріату, визначаючи на власний розсуд суму, строки інші умови договорів. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, строком на один рік та дійсна до двадцять шостого червня дві тисячі двадцятого року. Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 311 (а.с.36).

01 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. посвідчено довіреність за якою позивач ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси в усіх без винятку підприємствах, адміністраціях, установах та організаціях, незалежно від форм власності та галузевої належності, в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», комунальних підприємствах (газо-; тепло-; енерго-; водопостачання, водовідведення) міста Дніпра, у відповідному центрі надання адміністративних послуг, в департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у відповідній дільниці комунального підприємства «Жилкомсервіс» міста Дніпра, в органах незалежної експертної оцінки, в органах нотаріату, з питань користування та розпорядження (продаж, міна, передача в іпотеку, оренду (найм) належної їй квартири АДРЕСА_1 визначаючи на власний розсуд суму, строки інші умови договорів. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, строком на один рік та дійсна до першого липня дві тисячі двадцятого року. Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 317 (а.с.37).

04 липня 2019 року ОСОБА_4 , який діяв на підставі зазначеної вище довіреності від імені ОСОБА_1 , уклав договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 (шість), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №1400 (а.с. 40-41).

Під час вчинення приватним нотаріусом нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , нею було перевірено особи громадян, які підписали договір, встановлено їх дієздатність, а також повноваження представника та належність ОСОБА_1 відчужуваної квартири (а.с 41).

Позивач заперечує підписання нею довіреності на ім`я ОСОБА_4 на продаж належної їй квартири.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань наданого позивачем 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за фактом шахрайства.

Того, ж дня працівниками поліції за заявою ОСОБА_1 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002852 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 12).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року накладено арешт на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 та заборонено здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна (а.с. 13-16).

За постановою слідчого під час проведення досудового слідства, 07.10.2020 року було призначено судово - почеркознавчу експертизу (а.с.74-81).

Відповідно до висновку експерта №19/104-7/7/713 від 13.10.2020 року підписи від імені ОСОБА_1 та рукописні записи « ОСОБА_1 » в графі «Підпис» довіреності від 26.06.2019 року, зареєстрованої в реєстрі №311 - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_1 та рукописні записи « ОСОБА_1 » в графі «Підпис» довіреності від 01.07.2019 року, зареєстрованої в реєстрі №311 - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відомості щодо наслідків розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 . Позивачем суду не надано, як і клопотання про витребування зазначених вище доказів.

Отже, предметом позову, серед інших позовних вимог, які є похідними - є визнання довіреності від 01.07.2019 року недійсною.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-які докази на підтвердження того, що довіреність від 26.06.2019 року, зареєстрована в реєстрі за №311 та довіреність від 01.07.2019 року, зареєстрована в реєстрі за №317 були підробленими, відсутні. Окрім того, жодним судовим рішенням, яке вступило в законну силу (вирок, рішення) не встановлено підробку довіреності від 26.06.2019 року і довіреності від 01.07.2019 року, та не доведено вину ОСОБА_4 у скоєнні даного злочину.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що правом на звернення до суду за захистом, наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним.

В свою чергу положення статті 204 ЦК закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування недійсності правочину покладається на позивача.

На вказаний підхід звернув увагу і Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року по справі № 752/11866/16-ц (провадження № 61-23702св18).

Позивач як на підставу недійсності такого правочину як видача довіреності, посилається на те, що вона таку довіреність не видавала та не підписувала.

Згідно з частиною першою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.1 ст. 244 ЦК України).

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України).

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності.

Зокрема, у разі вчинення правочину представником за довіреністю суду слід з`ясувати, чи наділив довіритель свого представника повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив у подальшому довіритель укладений представником у його інтересах правочин.

Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування заявлених вимог позивачем було подано ксерокопію висновку почеркознавчої експертизи №19/104-7/7/713 від 13.10.2020 року, яка була проведена в рамках кримінального провадження №0002852 за ознаками ст. 190 ч. 3 КК України у відношенні ОСОБА_4 .

Згідно копії висновку вказаної експертизи:

Підписи від імені ОСОБА_1 та рукописні записи « ОСОБА_1 » в графі «Підпис» довіреності від 26.06.2019 року, зареєстрованої в реєстрі за № 311 - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_1 та рукописні записи « ОСОБА_1 » в графі «Підпис» довіреності від 01.07.2019 року, зареєстрованої в реєстрі за № 317 - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Оригінал даного висновку в судовому засіданні не досліджувався.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі частини другої статті 76 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції ні в апеляційній інстанції клопотання про проведення експертизи не заявляла, також не заявляла клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження для огляду оригіналу висновку експертизи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції на підставі наявних доказах у справі ухвалено законне та обґрунтоване рішення яке відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2023 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи