Провадження № 4-с/161/43/23
У Х В А Л А

21 липня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Гички М.В.,

приватного виконавця Пироги С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою представника божника ОСОБА_1 - адвоката Тернової Вікторії Олександрівни на бездіяльність приватного виконавця Пироги Сергія Степановича по зупиненню вчинення виконавчих дій, по закінченню виконавчого провадження і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Тернова В.О. в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича.

Вимоги обгрунтовала тим, що ОСОБА_1 з січня 2023 р. по цей час проходить військову службу в лавах ЗСУ. Але з 03.02.2023 р. приватний виконавець Пирога С.С., отримавши клопотання про зупинення виконавчих дій та підтверджуючі документи, продовжував проведення виконавчих дій з ОСОБА_1 , не надав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Просила суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Пироги С.С., яка полягає у невиконанні ним покладеного на нього п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» - обов`язку зупинити вчинення виконавчих дій на підставі заяви від 03.02.2023 р. по ВП 70841809, та яка триває з 04.02.2023 р. по цей час; визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Пироги С.С., яка полягає у невиконанні ним покладеного на нього п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" - закінчити виконавче провадження 70841809 з виконання виконавчого листа № 161/15220/21 , про що приватному виконавцю Пирозі С.С. представником боржника ОСОБА_1 адвокатом Терновою В.О. подана заява від 30.05.2023 р., та яка триває з 30.05.2023 р. по цей час; зобов`язати приватного виконавця Пирогу С.С. закінчити виконавче провадження 70841809 з виконання виконавчого листа №161/15220/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". про що приватному виконавцю Пирозі С.С. подана заява від 30.05.2023 р. та яка триває з 30.05.2023 р. по цей час.

Ухвалою суду від 05.06.2023 відкрито провадження у справі.

В судове засідання представник скаржника та скаржник не з`явилися, на адресу суду надійшла заява про проведення судове засідання без участі боржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Тернової В.О. Адвокат Тернова В.О. уточнила вимоги скарги, просила залишити без розгляду скаргу в частині вимог:- про зобов`язання приватного виконавця Пироги С.С. закінчити виконавче провадження 70841809 з виконання виконавчого листа №161/15220/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, про що приватному виконавцю Пирозі С.С. представником боржника ОСОБА_1 адвокатом Терновою В.О. подана заява від 30.05.2023 р. та яка триває з 30.05.2023 р. по цей час, - про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця Пироги С.С., яка полягає у невиконанні ним покладеного на нього п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження закінчити виконавче провадження 70841809 з виконання виконавчого листа №161/15220/21 , про що приватному виконавцю Пирозі С.С. представником боржника ОСОБА_1 адвокатом Терновою В.О. подана заява від 30.05.2023 р., та яка триває з 30.05.2023 р. по цей час. Просила суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Пироги С.С., яка полягає у невиконанні ним покладеного на нього п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» - обов`язку зупинити вчинення виконавчих дій на підставі заяви від 03.02.2023 р. по ВП 70841809, та яка триває з 04.02.2023 р. по 31.05.2023 р. дату закінчення виконавчого провадження.

Приватний виконавець Пирога С.С. в судовому засіданні в задоволенні скарги просив відмовити за безпідставністю. Суду пояснив, що оскільки не були призначені виконавчі дії, в яких боржник має безпосередньо брати участь, підстав для зупинення виконавчих дій, на підставі п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

25.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. в межах виконавчого провадження № 70841809 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №161/15220/21.

Відповідно до розпорядження №70841809 та платіжної інструкції від 13.03.2023 №70841809 грошові кошти в сумі 35 872,24 грн, що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №161/15220/21 перераховано на користь АТ «Універсалбанк», на винагороду приватного виконавця та на витрати виконавчого провадження.

Постановою від 31.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. дане виконавче провадження № 70841809 було закінчено.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1,4,6,8,11частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2,3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що при прийнятті рішення про зупинення вчинення виконавчих дій з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем має бути з`ясовано обставини та причини, які свідчать про те, що згідно з умовами служби боржника проведення виконавчих дій неможливе або наявне прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Отже, існування лише однієї умови проходження військової служби за призовом під час мобілізації для вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій не достатньо.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання про недоведеність передбачених законом підстав для зупинення вчинення виконавчих дій та, відповідно, неправомірності бездіяльності приватного виконавця Пироги С.С., тому скарга не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.12, 81, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги представника божника ОСОБА_1 - адвоката Тернової Вікторії Олександрівни на бездіяльність приватного виконавця Пироги Сергія Степановича по зупиненню вчинення виконавчих дій, по закінченню виконавчого провадження і зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 25.07.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк