Справа № 535/2789/22
Провадження № 2/535/530/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Шолудько А.В., з участю секретаря судового засідання Мальцевої С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №535/2789/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» (далі - ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс»), в особі директора Дрюпіна Сергія Івановича (а.с. 13), звернулося до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1122739,74 грн., мотивуючи тим, що з 10.01.2022 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс», займав посаду водія транспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем Volvo, Renault) та посаду експедитора транспортного в порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи, з яким укладено договори про повну матеріальну відповідальність. Близько 11 годин 30 хвилин 16.01.2022 року водій ОСОБА_1 рухаючись по автодорозі Р-60 сполученням «Кролівець-Конотоп-Ромни-Пирятин», керуючи вантажним автомобілем «VOLVO FM400HР», державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною INDOX GLP490, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух й безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме, дорожнє огородження, і перехилився. Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. У результаті ДТП було суттєво пошкоджено транспортні засоби, які передані ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» в строкове платне користування, чим завдало майнової шкоди позивачу в розмірі 1122739,74 грн, яка на час звернення до суду не відшкодована.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 14.12.2022 провадження по даній справі відкрито (а.с. 173).

20.03.2023 ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 197).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 224). Директор ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» Дрюпін С.І. 25.07.2023 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить розгляд справи провести без участі представника позивача (а.с. 222, 228).

Під час судового розгляду 18.04.2023 представник позивача - Бунча Ганна Василівна, яка діє на підставі довіреності від 03.01.2023 (а.с.179), позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові.

23.05.2023 директор ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» Дрюпін С.І. надіслав до суду виступ у судових дебатах, в якому зазначив, що в результаті ДТП суттєво пошкоджено транспортні засоби, належні позивачу, чим завдано майнову шкоду в розмірі 1122739,74 грн. З метою відновлення пошкодженого майна позивачу довелося понести витрати згідно з договорами на ТО і ремонт ТЗ, встановлення гідророзводки газовозу, проведення проміжної перевірки напівпричепа-цистерни, послуги вантажопідйомних механізмів й будівельної техніки, та транспортування VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_3 , після ДТП за маршрутом м. Чорнухи - м. Кременчук. До позовної заяви надано постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2022, якою засвідчено факт настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої майну позивача завдано шкоду, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн, та безпосередньо засвідчено факт спричинення. Відтак, вина водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 в ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. З наведених вище обставин вбачається, що саме дії ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до пошкодження транспортних засобів, та винними діями водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 16.01.2022 року в результаті ДТП було нанесено ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» пряму (дійсну) шкоду. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.4 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодовувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Зважаючи на факт порушення прав ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс», позивач просить задовольнити їх вимоги, визначені у позовній заяві у повному обсязі (а.с. 215, 216).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до вимог п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 223, 226-227), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. 22.05.2023 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, причиною аварії була несправна система кермування автомобіля (а.с. 214). Аналогічні пояснення щодо підстав невизнання позову відповідач надавав під час судового засідання 18.04.2023.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що наказом (розпорядження) про прийняття на роботу №1/к від 06.01.2022 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 10.01.2022 в ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» на посаду водія автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем Volvo, Renault) (а.с. 14).

Наказом про суміщення посад №5 від 10.01.2022 водію автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем Volvo, Renault) ОСОБА_1 за його згодою, доручено виконання поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, виконання додаткової роботи за вакантною посадою експедитора транспортного з 10.01.2022 року, додаткові функції експедитора транспортного покладаються в порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи, та оплата праці здійснюється згідного зі штатним розписом й законодавства про працю у вигляді доплати за суміщення професій у розмірі 0,25 ставки посадового окладу експедитора транспортного за фактично відпрацьований час (а.с. 19).

З водієм автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем VOLVO, RENAULT) та експедитором транспортного ОСОБА_1 укладено договори про повну матеріальну відповідальність від 10.01.2022 за забезпечення цілості всіх переданих йому під звіт роботодавцем у встановленому порядку товарно- матеріальних цінностей, а також за забезпечення цілості тих товарно - матеріальних цінностей і коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії Договору (а.с. 20, 21).

10.01.2022 водієві автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем Volvo, Renault) ОСОБА_1 були проведені інструктажі, а саме: 1. «Вступний інструктаж з питань охорони праці»; 2. «Вступний інструктаж з пожежної та техногенної безпеки»; 3. «Вступний інструктаж з питань безпеки дорожнього руху»; 4. «Первинний інструктаж з питань охорони праці на робочому місці», про що свідчать відповідні записи в журналах і підписи відповідача (а.с. 22-30). Також відповідач ознайомлений з Робочою інструкцією водія автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем Volvo, Renault) (газовоз) (а.с. 148-155).

Відповідно до договору найму транспортних засов №37-06/18 від 01.06.2018 року, укладеного між ТОВ «Стратегія Еволюшн» та ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс», в строковому платному користуванні позивача перебувають транспортні засоби строком до 31.05.2024 спеціалізований вантажний сідловий тягач -Е Volvo FM 400HP, 2009 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_3 , та спеціалізований напівпричіп цистерна Е INDOX GLP49D, 2009 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 35-39).

Згідно з подорожнім листом №354895 вантажного автомобіля, виданого ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» 15.01.2022 з відміткою небезпечний вантаж, вказано режим роботи - відрядження, автомобіль - НОМЕР_1, причеп - НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_1 , завдання водієві - рухатися на вивантаження по маршруту №0 Кременчук - Сумська обл. - Кременчук ПММ (а.с. 31).

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн, якою встановлено, що ОСОБА_1 16.01.2022 об 11.30 год на автодорозі Р-60 Кролівець-Конотоп-Ромни-Пирятин, керуючи вантажним транспортним засобом VOLVO FM400HP, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом INDOX GLP490, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме дорожнє огородження, унаслідок чого, вантажний транспортний засіб VOLVO FM400HP, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіп INDOX GLP490, державний номерний знак НОМЕР_2 , отримали механічні пошкодження (а.с. 32-34).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що відповідно до договорів, а саме:

1) договору №0608/18-01 від 06.08.2018 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з ПП ПВФ «ТЕХНОСЕРВІС» () (ВИКОНАВЕЦЬ) було проведено ремонт автомобіля марки «VOLVO FM400HP» (спеціалізований вантажний сідловий тягач), д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП згідно актів виконаних робіт від 23.02.2022 р. за №ТС-00003076, від 29.04.2022 р. за №ТС-000004100, від 20.05.2022 р. за №ТС-00004846, від 24.06.2022 р. за №ТС-00006105, від 05.08.2022 р. за №ТС-00007240. Згідно рахунків на оплату №599 від 23 лютого 2022 р., №895 від 29 квітня 2022 р., № 1162 від 20 травня 2022 р., №1513 від 24 червня 2022 р., №1924 від 05 серпня 2022 р., вартість відновлювального ремонту склала 312 662, 26 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 312662,26 грн. здійснена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями (надалі п/д) за №1460 від 31 березня 2022 року, №3757 від 12 травня 2022 року, №5479 від 06 червня 2022 року, №7964 від 18 липня 2022 року, №9674 від 18 серпня 2022 року (а.с. 40-61);

2) договору №78 від 06 червня 2016 року на технічне обслуговування та ремонт автомобільного транспорту, укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з ТОВ «КОМПАНІЯ ТЕХНОПАРТС» () (Виконавець) було проведено ремонт автомобіля марки «VOLVO FM400HP» (спеціалізований вантажний сідловий тягач), д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП згідно актів виконаних робіт від 15 лютого 2022 р. за №1504, від 17 лютого 2022 р. за №1574, від 15 квітня 2022 р. за №2790. Згідно рахунків на оплату за №1054 від 15 лютого 2022 р., № 1734 від 17 лютого 2022 р. та №2976 від 14 квітня 2022 р. вартість відновлювального ремонту склала 11 940,00 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 11940,00 грн. була здійснена позивачем п/д №479 від 14 березня 2022 року, №905 від 18 березня 2022 року та №2974 від 02 травня 2022 року (а.с. 62-72);

3) договору №121 від 28 січня 2019 р. укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з ТОВ Фірма «Сокол-Брок» () було проведено встановлення гідророзводки газовозу VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП згідно акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 28 червня 2022 р. за № 148. Згідно рахунку на оплату №1533 від 28 червня 2022 року встановлення гідророзводки газовозу склала 34 989,00 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 34989,00 грн. була здійснена Позивачем п/д №9854 від 22 серпня 2022 року (а.с. 73-77);

4) договору №93/1 від 02.01.2020 року про технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів, укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з ТОВ «Преміум-Автогаз» () (Виконавець) було проведено ремонт газового обладнання на напівпричепі- цистерні INDOX д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП згідно акту виконаних робіт від 06 травня 2022 р. за №157. Згідно рахунку на оплату №145 від 06 травня 2022 р. вартість ремонту газового обладнання склала 175 200,00 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 175200,00 грн. була здійснена Позивачем п/д №4815 від 26 травня 2022 року (а.с. 78-82);

5) договору №2206-18 від 22.06.2018 р. на технічне обслуговування і ремонт автотранспорту, укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з TOB «ЕЙРЕН» () (Виконавець) було проведено ремонт напівпричепа-цистерни INDOХ д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП згідно актів виконаних робіт від 22 березня 2022 р. за №139, від 22 березня 2022 р. за №140 та від 23 березня 2022 р. за №148. Згідно рахунків на оплату №139 від 22 березня 2022 року, №140 від 22 березня 2022 року та №148 від 23 березня 2022 року вартість відновлювального ремонту склала 152163,20 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 152163,20 грн. була здійснена Позивачем п/д №1650 від 05 квітня 2022 року, №1718 від 06 квітня 2022 року та №1846 від 08 квітня 2022 року (а.с. 83-93);

6) договору №325-22-ДС від 29 березня 2022 р. укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з TOB Сп «ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС» () (Виконавець) було проведено проміжну перевірку напівпричепа-цистерни INDOX д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП згідно акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 22 квітня 2022 р. за №1. Згідно рахунку на оплату №323-22-ДС від 22 квітня 2022 року вартість проведено проміжної перевірки напівпричепа-цистерни склала 40 000,00 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 40000,00 грн. була здійснена Позивачем п/д №4040 від 17 травня 2022 року (а.с. 94-100);

7) договору №156 від 05 січня 2021 року укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з ТОВ «УКРТАТНАФТАСЕРВІС» () (Виконавець) було надано послуги вантажопідйомних механізмів та будівельної техніки (транспортування а/крану та робота а/крану) напівпричепа- цистерни INDOX д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП згідно акту про надання послуг від 17 січня 2022 року. Згідно рахунку на оплату №8.0 від 17.01.2022 року вартість послуг вантажопідйомних механізмів та будівельної техніки склала 160740,00 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 160740,00 грн. була здійснена Позивачем п/д №19697 від 04 лютого 2022 року (а.с. 101-106);

8) договору №5 від 14 січня 2022 року укладеного ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» з ТОВ «АВТОЛЕНД-КРЕМІНЬ () (Виконавець) було надано послуги евакуатора з транспортування автомобіля VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП за маршрутом м. Чорнухи Кременчук, згідно акту надання послуг від 20 січня 2022 р. за №19. Згідно рахунку на оплату №15 від 20 січня 2022 року вартість послуг евакуатора з транспортування автомобіля VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП склала 15000,00 грн. Оплата за надані послуги у розмірі 15000,00 грн. була здійснена Позивачем п/д № 19625 від 04 лютого 2022 року (а.с. 107-111);

Також згідно актів на списання товарно-матеріальних цінностей №1994 від 16 лютого 2022 р., №2241 від 21 лютого 2022р, р., №2932 від 18 березня 2022 р., №3592 від 08 квітня 2022 р., №4656 від 09 травня 2022 р., №6175 від 09 червня 2022 р., №6290 від 13 червня 2022 р., №6375 від 15 червня 2022 р., №6466 від 16 червня 2022р., №6919, 6921, 6932 від 30 червня 2022 р., №6988 від 01 липня 2022 р., №7029 від 04 липня 2022 р., №7079 від 05 липня 2022 р., №7189 від 08 липня 2022 р., №7324 від 12 липня 2022 р., №7441 від 15 липня 2022 р., №7464, 7508 від 18 липня 2022 р., №7788, 7810 від 26 липня 2022 р., №9840 від 09 вересня 2022 р., №10511 від 26 вересня 2022 р., №10608 від 28 вересня 2022 р. на утримання автомобіля VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП були списані зі складу ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» товарно-матеріальні цінності, загальна вартість яких склала 205423,54 грн.; та згідно Актів на списання товарно-матеріальних цінностей №837 від 21 січня 2022 р., №2588 від 07 березня 2022 р., №3954 від 20 квітня 2022 р., №4289 від 02 травня 2022 р., №4668 від 09 травня 2022 р., №4963 від 16 травня 2022 р., №10540 від 27 вересня 2022 р. на утримання напівпричепа-цистерни INDOX д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП були списані зі складу ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» товарно- матеріальні цінності, загальна вартість яких склала 14621,74 грн. (а.с. 112 -148).

Таким чином, позивачем встановлено розмір матеріальної шкоди, заподіяної майновим інтересам ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс», внаслідок неправомірних дій відповідача, у розмірі 1122739,74 грн.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Однак відповідачем завдано майнову шкоду позивачу під час виконання ним своїх трудових обов`язків, тобто ОСОБА_1 був найманою особою ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс», їхні відносини додатково регулюються Кодексом законів про працю України.

Згідно з ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Стаття 130 КЗпП України передбачає, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою роботодавця працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Згідно з ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством; 10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.

Письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та: 1) займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) виконує роботу за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу і користується обладнанням та засобами роботодавця, наданими йому для виконання роботи (ч. 1 ст. 135-1 КЗпП України).

Згідно з Переліком посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Союзу Радянських Соціалістичних Республік по праці та соціальних питанням та ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24 (який був чинний станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Перелік №447/24), посада водія не належить до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладений такий договір.

Пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» передбачає, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Верховний Суд у справі №743/1641/15-ц від 29.01.2018 року сформулював правовий висновок, відповідно до якого водій не належить до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-1 КЗпП України може бути укладений договір про повну матеріальну відповідальність.

Тобто, враховуючи вищезазначене, водій автотранспортних засобів (з перевезення небезпечних вантажів автомобілем Volvo, Renault) ОСОБА_1 не належить до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладений договір про повну матеріальну відповідальність, а отже не може нести матеріальну відповідальність у повному розмірі за завдання шкоди за вказаним договором.

Вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (стаття 138 КЗпП України).

Натомість до Переліку №447/24 входить посада експедитора транспортного, у зв`язку із виконанням відповідачем додаткової роботи за суміщенням.

Згідно з договором про повну матеріальну відповідальність від 10.01.2022 року, ОСОБА_1 (працівник), який обіймає посаду експедитора транспортного, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135-1 Кодексу законів про працю України приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості всіх переданих йому під звіт роботодавцем в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей, а також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей і коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії договору. Працівник зобов`язується дбайливо ставитись до переданих йому роботодавцем матеріальних цінностей, у т. ч. контролювати кількість, збереження переданих йому під звіт паливно-мастильних матеріалів, які він приймає в пункті загрузки та доставляє до пункту призначення, вживати всіх можливих заходів для відвернення заподіяння їм шкоди. Працівник зобов`язаний забезпечувати цілісність підзвітного йому небезпечного вантажу та маркування під час доставки до пункту призначення, його передачу та оформлення відповідних документів. У випадку пошкодження переданого працівнику під звіт транспортного засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої у встановленому законом порядку визнано працівника, він зобов`язаний відшкодувати завдані ним збитки у повному обсязі (у т. ч. у визначених законом випадках належні до сплати в регресному порядку страхові суми). Паливно-мастильні матеріали передаються працівником в пункті призначення на основі даних, вказаних в ТТН. Працівник зобов`язаний передати паливно-мастильні матеріали в пункті призначення по якості та кількості, та отримати документи підтверджуючі таку здачу (ТТН з відміткою про прийняття паливно-мастильних матеріалів (а.с. 20).

Тобто, ОСОБА_1 може нести повну матеріальну відповідальність лише як експедитор транспортний, тобто за незабезпечення схоронності цінностей, переданих йому для перевезення.

У матеріалах справи відсутні докази та не вказано якими неправомірними діями ОСОБА_1 , як експедитора транспортного, заподіяно майнової шкоди позивачу чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Щодо покладення на експедитора обов`язку забезпечення збереження транспортного засобу, то суд вважає, що збереження автомобіля відноситься до функцій водія, а покладення повної матеріальної відповідальності на водія суперечить вимогам статті 135-1 КЗпП України та посада водія не входить до Переліку №447/24.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав матеріальні цінності під звіт за разовою довіреністю, як це передбачено пунктом 2 частини першої статті 134 КЗпП України, а наявний в матеріалах справи подорожній лист №354895 вантажного автомобіля не відноситься до інших разових документів на підставі яких одержуються працівником матеріальні цінності під звіт.

У випадку, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації (пункт 7 частини першої статті 134 КЗпП України). Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі, організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. Таким чином, до працівника може бути пред`явлений позов підприємством, установою, організацією про відшкодування шкоди у повному розмірі у випадку, коли працівник завдав таку шкоду підприємству не при виконанні ним трудових обов`язків.

Враховуючи положення ст. 12, 76-83 ЦПК України, позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які давали суду підстави вважати, що ОСОБА_1 може за законом нести повну матеріальну відповідальність перед ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс».

Інших обставин, які б з врахуванням положень ст. 134, 135-1 КЗпП України, давали суду підстави для висновку про можливість покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності за завдану підприємству шкоду, при розгляді справи не встановлено.

За викладених обставин, суд вважає, що на відповідача не поширюються положення законодавства щодо повної матеріальної відповідальності за завдану підприємству шкоду. А відтак, згідно зі ст. 132 КЗпП України його матеріальна відповідальність обмежується середнім місячним заробітком.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року, за правилами ст. 132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Згідно зі ст. 130 КЗпП не одержані або списані в доход держави прибутки з підстав, пов`язаних з неналежним виконанням працівником трудових обов`язків (так само як і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню. При матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 р. №348 (348-95-п), а саме виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві (в установі, організації).

Покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням роботодавця, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження роботодавця, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду (ст. 136 КЗпП України).

Розрахунок середньомісячного заробітку відповідача позивачем не надався, самостійно суд не має можливості здійснити вказаний розрахунок, у зв`язку з відсутністю даних щодо заробітної плати. Позивачем не надано відомостей про те чи проводилося покриття шкоди працівником ОСОБА_1 згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 136 КЗпП України, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» про відшкодування майнової шкоди необхідно відмовити.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» задоволенню не підлягають у повному обсязі, а відповідач не заявив про понесення ним судових витрат по справі, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 128, 141, 247, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 130, 132, 134, 135-1 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1122739,74 грн (один мільйон сто двадцять дві тисячі сімсот тридцять дев`ять гривень 74 копійки), - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс», місцезнаходження: вул. Халаменюка, буд. 8, оф. 540, м. Кременчук, 39600, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 01.08.2023 року.

Суддя А.В. Шолудько