Провадження № 2/369/2620/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Магеррамовій Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.08.2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх доходів починаючи з 15.02.2021 року до повноліття дитини. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №369/1998/21 від 31.08.2021 року. Голосіївським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) видано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 67041569 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Відповідач у період з лютого 2021 року по грудень 2021 року включно аліменти взагалі не сплачував у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.12.2022 року, виданої головним державним виконавцем Голосіївського ВДВС Проц В.С., станом на 01.12.2022 року становить 89310,89 грн. Оскільки заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за час виникнення заборгованості по сплаті аліментів.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 89310,89 грн.

Ухвалою суду від 30.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

08.03.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх доходів починаючи з 15.02.2021 року до повноліття дитини.

На примусовому виконанні в Голосіївському ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) перебуває виконавчий лист №369/1998/21 від 31.08.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно (виконавче провадження №67041569).

При цьому, згідно з розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 , наданого головного державним виконавцем Проц В.С. від 08.12.2022 року заборгованість відповідача утворилась за період з 15.02.2021 року по 01.12.2022 року та станом на 01.12.2022 становить 89310,89 грн.

За змістом ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем та перевіреним судом, вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в період після постановлення вищевказаного рішення суду, а саме: з 15.02.2021 року по 01.12.2022 року становить 584986,33 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною відповідача не було спростовано відомості про наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів.

В свою чергу, згідно з ч. ч.1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена й постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року по справі №6-535цс16.

Правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 зазначає, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається, а тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1,2 ст. 614 Цивільного кодексу України, надалі - ЦК України).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

У Постанові Велика Палата Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводиться стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1х1%хQ1)+(А2х1%хQ2)+ (Аnx1%хQ2n), р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, нараховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; Аn- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qп- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що виникнення заборгованості виникло з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за судовим рішенням, розмір пені за прострочення сплати аліментів, яку просить стягнути позивач не більше 100 відсотків заборгованості, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 15.02.2021 року по 01.12.2022 року в розмірі 89310,89 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 549 ЦК України, ст.ст. 11, 27, 104, 105, 110, 111, 112, 180, 181, 182, 195, 196 СК України ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів,-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 89 310,89 грн..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ковальчук Л.М.