КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 376/2359/20-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6299/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Віговський С.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Мазурик О.Ф., Желепа О.В.

секретар - Ольшевський П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 листопада 2020 року,

встановив:

у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати відповідача вчинити дії - зареєструвати за нею право власності на комплекс нежилих будівель, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В ході розгляду справи позивач уточнила свої вимоги та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.11.2020 просила: визнати за нею право власності на вказаний комплекс нежилих будівель, який складається з: літ «А» - зерносховище, літ «Б» - свинарник, літ. «В» - свинарник, літ. «Г» - свинарник, літ. «Д» - конюшня з майстернею, літ. «Е» - корівник, припинити право іпотеки за іпотечним договором від 30 листопада 2007 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «ВТБ Банк», посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелуденко О.В., зареєстрований в реєстрі за №5547, щодо комплексу нежитлових будівель, який належав на праві власності ОСОБА_2 , виключити з Державного реєстру іпотеки запис про обтяження нерухомого майна, зареєстрований в реєстрі за № 4256 відповідно до повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою, серія та номер 1598-ЮВ, виданий 03.12.2007, реєстраційний номер іпотеки 6150192, номер запису 5105308, виключити з державного реєстру іпотеки запис про обтяження нерухомого майна від 25.03.2014, індексний номер 11905207, виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис обтяження реєстраційний номер 6134907 від 30.11.2007 підставою якого є договір іпотеки від 30.11.2007 посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелуденко О.В., номер 5547 та номер обтяження 5548, виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна індексний номер 11906126 від 25.03.2014 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., номер запису про обтяження 5105639.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16 листопада 2020 року позов було задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на комплекс нежилих будівель: літ. «А» - зерносховище, літ «Б» - свинарник, літ. «В» - свинарник, літ. «Г» - свинарник, літ. «Д» - конюшня з майстернею, літ. «Е» - корівник, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , припинено право іпотеки за іпотечним договором від 30 листопада 2007 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «ВТБ Банк», посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелуденко О.В., зареєстрований в реєстрі за №5547, щодо комплексу нежитлових будівель, який належав на праві власності ОСОБА_2 , виключено з Державного реєстру іпотеки запис про обтяження нерухомого майна, зареєстрований в реєстрі за № 4256 відповідно до повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою, серія та номер 1598-ЮВ, виданий 03.12.2007, реєстраційний номер іпотеки 6150192, номер запису 5105308, виключено з державного реєстру іпотеки запис про обтяження нерухомого майна від 25.03.2014, індексний номер 11905207, виключено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис обтяження, реєстраційний номер 6134907 від 30.11.2007, підставою якого є договір іпотеки від 30.11.2007 посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелуденко О.В., номер 5547 та номер обтяження 5548, виключено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна індексний номер 11906126 від 25.03.2014, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., номер запису про обтяження 5105639.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «ФК «Фактор Плюс» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що зазначеним рішенням вирішено питання про його права як іпотекодержателя, та просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, незалучення до участі у справі іпотекодержателя.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника апелянта - ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала, що вона у 2011 році домовилась з ОСОБА_2 про, те що вона за рахунок власних коштів перебудує, збудує заново після пожежі належний йому комплекс нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки розмір коштів, які вона витратила на перебудову в десять разів перевищила його вартість, вона вважала, що набула право власності на вказане нерухоме майно. Також позивач просила припинити право іпотеки на вказане майно, виключити відповідні записи про обтяження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон, оскільки іпотекодержателем - ВАТ «ВТБ Банк» було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, банк втратив право на стягнення заборгованості, а договір іпотеки є припиненим.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16 листопада 2020 року позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими. Суд зазначив, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2011 року було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 226 021 дол. США, що становить 1 807 469 грн. На виконання вказаного рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист, який було повернуто стягувачу 01.10.2015 на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Тому суд першої інстанції вважав, що стягувач втратив право на стягнення заборгованості, що тягне за собою припинення іпотеки. Тому позивач набув право власності на вказане нерухоме майно на підставі усного договору з ОСОБА_2 , який зобов`язався перебудувати вказаний комплекс нежилих будівель.

Оскаржуючи вказане рішення суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Фактор Плюс» зазначало, що за Іпотечним договором, укладеним 30.11.2007, ОСОБА_2 передав в іпотеку ВАТ «ВТБ Банк» належний йому комплекс нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . За Договором про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 25.03.2014 ПАТ «ВТБ Банк» передав право вимоги ТОВ «ФК «Фактор Плюс». Приватним нотаріусом КМНО Джуринською Л.В. 25.03.2014 було зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №5105308. Тому суд першої інстанції мав встановити наявність обтяження вказаного нерухомого майна та залучити до участі в справі іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору є нерухоме майно - комплекс нежилих приміщень, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене нерухоме майно було передано ОСОБА_2 в іпотеку за Договором, укладеним 30.11.2007 між ним та ВАТ «ВТБ Банк».

04.02.2014 між ПАТ «ВТБ Банк», яке є правонаступником ВАТ «ВТБ Банк», та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Договір №1 МБ про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитним договором №4.18-07-СК від 29.11.2007. 25.03.2014 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 30.11.2007, за яким новий кредитор отримав належні первісному кредитору права іпотеко держателя у вказаному зобов`язанні. На підставі вказаного договору зміни були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державного реєстру іпотек. Апелянтом було додано до апеляційної скарги Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 25.03.2014, в якому зазначено про вид обтяження - заборона на нерухоме майно, власник: ОСОБА_2 , обтяжувач: ТОВ «ФК «Фактор Плюс», об`кт нерухомого майна: комплекс нежилих будівель: літ «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», адреса: АДРЕСА_1

Судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а саме - суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Вказане є підставою для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

За положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

В ч. 1 ст. 378 ЦПК України закріплено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

В даній справі суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю - до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Оскільки апелянт в апеляційній скарзі зазначав про вказане порушення норм процесуального права, та разом з тим, просив ухвалити по справі нове судове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. 367, 368, 380, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» задовольнити частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 листопада 2020 року скасувати та направити справу на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2023 року.

Головуючий

Судді