Справа № 496/4800/23
Провадження № 2-о/496/126/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лета Марії Анатоліївни про встановлення юридичного факту недостовірності інформації та її спростування, -

В С Т А Н О В И В :

05.07.2023 року представник заявника звернулася до суду з вказаним вказаною заявою та просить встановити факт недостовірності (неправдивості) та спростувати інформацію, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка була поширена в мережі інтернет на веб-сайті, а саме: «Довкола журналіста (чи навіть злочинця у журналістській продажній шкурі) з Одеси ОСОБА_2 розгортаються пристрасті не на жарт. Його підозрюють у розбещені неповнолітніх, сексі з дітьми та збоченні з оргіями та аморальністю, яка на голову не налазить. Нагадаємо, ОСОБА_3 відомий у місті власник видання Судноплавство , яке відомо на всю країну однобічними проплаченими матеріалами в народі їх називають джинса . На фоні війни, кризи та оптимізацїї його медіа-імперія працює. Очевидно, що за гроші щедрих спонсорів та тіньових доходів. Не поповнюючи казну, ФОП-Сівак відчув себе справжнім імператором та прикриваючись журналістською ксивою за даними правоохоронців, справді, пішов у всі тяжкі. А його ЗМІ потрібно для відмивання коштів. Одеса-мама, як відомо, виростила не одного остапа бендера, які знають, як приховувати від держави мільйони. Цим шляхом і пішов ОСОБА_4 . Шик, дорогі авто, безкарність ось що кидається у вічі одеситам, коли вони його бачать. Та за останніми даними, як розповідають свідки, ОСОБА_3 ще й перетворився через гроші на підступного хижака-збоченця. Зокрема, за оперативною інформацією, свій торговий дім «Strateg» (де реалізовуються настільні ігри для дітей) він перетворив на майданчик для полюванням за беззахисними дітлахами. І байдуже хто це хлопчики чи дівчата. Жертви насилля кажуть, що цей дядя спочатку цікаво розповідає про ігри, а потім вмить перетворюється на монстра і робить непристойні речі. Ми опустимо, які самі (нехай цим займаються компетентні органи), але крик дуже місцевих жителів вже настільки гучний, що маска доброго підприємця і медійника, за якою ховається ОСОБА_3 , злітає. І перед громадськістю постає зовсім інша істота ненаситний маніяк, який загрожує дітям нашого міста та інших дітлахів. Крім того, як стало відомо, примушує діточок до сексу та інтиму зі збоченнями ОСОБА_3 також і через свої проекти - Мир Лео та Платошка . Неофіційно співробітники (підлеглі ОСОБА_5 , які втомилися закривати очі на відверту содомію) вже почали потроху зливати небезпечного злочинця. Як відомо, гучний епізод із медіа-збочинцем трапився в 2019 році. Тоді ОСОБА_3 заскочили на гарячому. Він домагався дитини, батьки якої почали бити на сполох. Історія була настільки резонансною, що про неї написали навіть центральні ЗМІ. Втім, ненаситному маніяку тоді вдалося вийти сухим з води. Та ОСОБА_3 після того став більш обережним. Проте збочення його стала палити ще з більшою силою. Повідомляється, що останнім часом журналіст просто злетів з гальм. ОСОБА_6 привозять йому діточок з неблагополучних проблемних сімей. І він вдовільняє з ними свої самі звірячі ідеї. А до того стало відомо про випадок з 9-річним хлопчиком з ОСОБА_7 , якого, хотів згвалтувати ОСОБА_8 . Та його не змогли покарати. Джерела повідомляють, що у ОСОБА_3 патологічний розлад психіки та невиліковні психо-сексуальні перверзії. За оцінками лікарів, його треба повністю ізолювати. Тому що проміжки між рецидивами стають коротшими, а число жертв зростає. Раніше ОСОБА_3 лікував свою голову в Черкаській психлікарні. Але медики, як видно, не змогли виправити збочену натуру цього пацієнта. До речі, окрім секс-збочень ОСОБА_3 закидають колабораціоністську діяльність. І на це є свої причини: фірма, що з ним пов`язана, зареєстрована в росїї. Через неї проходили чималі гроші, а збитки для бюджету України оцінюються і мільйони гривень. Люди з близького оточення не на камеру розповідають, що і погляди у ОСОБА_3 були проросійськими. Він розповідав після 24 лютого, що ОСОБА_9 здадуть, росія захопить місто, а йому нічого не буде. Бо він вже домовився з кураторами з ФСБ. Та начеб-mo вже навіть має російський паспорт.

Місцеві проукраїнські активісти в свою чергу звертають увагу на те, що після початку війни бізнес ОСОБА_3 вижив, у той час, як навіть потужні загальнонаціональні проекти (чи то в З МІ, чи в торговельній сфері) масово закриваються. Тож це підсилює підозри на користь того, що ОСОБА_3 продався росїї. А мотив уникнути покарання за численні злочини (в тому числі сексуальні) за українськими законами: Відтак, зрадником терміново мають зайнятися не лише лікарі, а співробітники спецслужб України та податківці. Певно, він зможе розказати на допитах багато цікавого зі свого буремного життя.»

05.07.2023 року до суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лета Марії Анатоліївни про встановлення юридичного факту недостовірності інформації та її спростування.

Разом з тим, з урахуванням завантаженості судді, тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суді Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), враховуючи що від штатної кількості 11 суддів, здійснюють правосуддя тільки 7, показники кількості справ у провадженні перевищують нормативні в 4 рази, що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, а також веденням воєнного стану та часу перебування головуючого по справі у щорічній відпустці, тому ознайомлення зі змістом викладених вимог в заяві та додатками зайняло певний період часу щодо прийнятого рішення.

Дослідивши заяву про встановлення факту недостовірності інформації та надані докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998р.), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування в порядку окремого провадження, заявник посилається на те, що особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, а відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому, недостовірної вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких узагалі не було або які були, але відомості про них не відповідають дійсності. Крім того, законодавець уточнює, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка поширила таку інформацію, не доведе протилежне.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Захищаючи свої права, особа, щодо якої поширено недостовірну інформацію, має довести факт того, що таке поширення інформації порочить його честь, гідність і ділову репутацію.

Якщо говорити про поширення негативної інформації в мережі інтернет, то відповідачем у такій справі є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту/порталу. При цьому саме позивач (людина, яка захищає своє чесне ім`я) зобов`язаний знайти і встановити дані цих осіб, оскільки ця інформація повинна бути відображена в позовній заяві (ст. 175 ЦПК України). Якщо ж автор поширеної інформації невідомий, або його місце проживання/перебування встановити не вдається, якщо інформація носить анонімний характер і доступ на сайт є вільним, то належним відповідачем у такій справі буде сам власник веб-сайту, на якому розміщувався інформаційний матеріал, оскільки саме цей власник ресурсу створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані у адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до Закону України «Про телекомунікації», доменне ім`я позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.

Дані про доменне ім`я, якщо до нього підключено діючий в мережі Інтернет веб-сайт, мають містити ІР адресивеб-хостингу дані про провайдера на серверах якого розміщено сторінки веб-сайту. Знаючи назву та адресу провайдера, можна звернутись до нього або з адвокатським запитом, або, якщо він ігнорує адвокатський запит, витребувати інформацію про його клієнта замовника послуги хостингу через суд.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить суд визнати недостовірною та спростувати інформацію, яка поширена в мережі інтернет на веб-сайтах за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, у даному випадку, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Заявник зазначає про те, що особа, яка поширила недостовірну інформацію невідома, тобто автора відповідного інформаційного матеріалу та власника веб-сайту встановити неможливо.

На підтвердження зазначених обставин заявником надано до суду довідки отримані з Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» стосовно власників веб-сайтів за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до яких вбачається, що інформація про реєстратора доменного імені в службі WHOIS скрита.

Натомість як вбачається з довідки наявна інформація стосовно реєстратора доменних імен та Хостинг-провайдерів.

Доказів звернення або доказів відмови заявнику у наданні інформації стосовно власників веб-сайтів за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені Хостинг-провайдера та реєстратора доменних імен, до суду надано не було.

З урахуванням викладеного, посилання заявника на неможливість встановлення особи, яка поширила недостовірну інформацію та звернення до суду з заявою про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування, є передчасними, та спростовуються документами, доданими до заяви.

Тому, враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» та положення Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про встановлення факту недостовірності інформації до розгляду в порядку окремого провадження.

Згідно ч. 2 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

Відповідно до ч.3 ст.186 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст. 186, 293, 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н ОИ В :

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лета Марії Анатоліївни про встановлення юридичного факту недостовірності інформації та її спростування.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Горяєв