У Х В А Л А

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 947/7471/20

провадження № 61-10104ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого володіння, встановлення порядку виконання рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Витребувано 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :39:008:0007, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 .

Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого це судове рішення є підставою для скасування запису від 02 серпня 2016 року № 15758775 про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :39:008:0007, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації 1/2 частину земельної ділянки за ОСОБА_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року залишено без змін.

У липні 2023 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року.

До касаційної скарги долучено квитанції про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 094,00 грн кожною заявницею. Розмір сплаченого судового збору заявницями не обґрунтовано.

Позивачка звернулася з позовом у 2020 році, просила визнати право власності на майно в порядку спадкування за законом, витребувати 1/2 частину земельної ділянки та встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого судове рішення є підставою для скасування запису про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру - 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Судові рішення у справі не містять відомостей про вартість спірного нерухомого майна, тому заявниці мають навести його вартість та відповідно сплатити (доплатити) судовий збір за результатами розгляду позову майнового характеру (виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості спірного майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510,00 грн), з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 сплатити судовий збір з урахуванням вже сплаченого судового збору у розмірі 2 094,00 грн кожною заявницею або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку двадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявницям.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник