провадження № 22-ц/824/7941/2023
головуючий у суді І інстанції Тиха О.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

12 січня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чернілевський В.Г. звернувся до суду із клопотанням про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи для встановлення причин залиття у квартирі АДРЕСА_1 та визначення вартості ремонтних робіт, проведення яких необхідно для відновлення квартири після залиття.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено та призначено у справі експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул.Смоленська, 6).

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1) Чи має квартира АДРЕСА_1 ознаки залиття?

2) Які пошкодження квартири АДРЕСА_1 виникли внаслідок залиття 3 січня 2021 року та 23 березня 2021 року ?

3) Які причини залиття квартири АДРЕСА_1 , що мали місце 3 січня 2021 року, 23 березня 2021 року ?

4) Чи було втручання в систему гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 до моменту залиття квартири АДРЕСА_1 ? Якщо так, то чи відповідає схема прокладення мереж гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 проектній схемі після втручання?

5) Який розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , що мали місце 3 січня 2021 року, 23 березня 2021 року ?

6) Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно здійснити в квартирі квартири АДРЕСА_1 після її залиття, що мало місце 3 січня 2021 року, 23 березня 2021 року ?

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Надано у розпорядження експертів матеріали цивільної справи за №756/13653/21 (провадження № 2/756/504/23).

Оплату вартості проведеної експертизи судом покладено на позивача ОСОБА_2 .

Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Александрова М.С. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що зі змісту ухвали неможливо зрозуміти, яким чином представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про призначення експертизи: через ЄСІТС чи засобами поштового зв`язку, але у будь-якому випадку сторона відповідача не отримувала його копію, ані в електронному вигляді, ані засобами поштового зв`язку. Звертає увагу, що при прийнятті рішення про призначення експертизи, суд мав би вислухати думку всіх учасників справи, проте всупереч процесуальному законодавству цього зроблено не було, оскільки сторона відповідача не отримувала копію клопотання, відповідно не знала (і не могла знати) про його розгляд в судовому засіданні, і тому була позбавлена можливості висловити свою думку з цього приводу, а також поставити свої питання на розгляд експерта.

Також звертає увагу, що відповідачу на його електронну пошту надійшло повідомлення-виклик в судове засідання на 22 лютого 2023 року, аналогічна дата вказана і на сайті «Судова влада», в той час, як ухвала суду датована 17 лютого 2023 року, тобто фактично розгляд справи відбувся 17 лютого 2023 року.

Вказує, що питання №№2,3,5,6 не можуть бути предметом дослідження експерта, оскільки у цих питаннях позивач «констатує факти» залиття її квартири (і має намір закріпити цю констатацію за допомогою висновку експерта). При цьому основою для такого твердження є Акти ОД-502 про залиття від 27 січня 2021 року №70 та від 5 квітня 2021 року №б/н. Вважає, що факти залиття від 3 січня 2021 року та від 23 березня 2021 року не підтверджені, адже Акти про залиття складені з порушенням, а тому не є належними та допустимими доказами, відповідно не можуть нічого підтверджувати.

Також вважає, передчасним питання № 4, оскільки не зрозуміло про яке саме залиття йде мова.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 32-33).

22 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Александрової М.С. про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

На підставі ст. 372 ЦПК України апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилася.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Призначаючи експертизу в даній справі ухвалою від 17 лютого 2023 року, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України та виходив із того, що для вирішення комплексу поставлених питань по суті предмету спору, заявлених представником позивача, необхідні спеціальні знання в будівельно-технічній галузі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Вказував, що підставою звернення до суду із позовом є факт неодноразового залиття квартири ОСОБА_2 АДРЕСА_1 з січня по квітень 2021 року.

Зазначав, що по факту залиття квартири позивача складені акти із встановленими причинами залиття, відповідно до яких відповідальність за залиття квартири позивача несе власник квартири АДРЕСА_3 відповідач-1 ОСОБА_1 . Однак, згідно наданих ОСОБА_1 пояснень, відповідальність за шкоду, завдану протіканням стояку ГВР несе КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Також вказував, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування завданої залиттям шкоди у розмірі 57 045,13 грн грунтуються на даних комерційної пропозиції на визначення розміру збитку внаслідок залиття квартири, визначених ПП «Лаврон».

А тому, з метою постановлення законного та обґрунтованого рішення за результатом розгляду цієї справи вважав, що є необхідність застосування спеціальних знань в галузі будівництва та призначення будівельно-технічної експертизи для з`ясування причин залиття квартири позивача та експертним шляхом визначення вартості робіт, проведення яких необхідно для відновлення вказаної квартири після залиття.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сприяючи стороні позивача у реалізації його процесуальних прав, суд першої інстанції задовольнив клопотання його представника та призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Також обов`язком суду є сприяння стороні спору у здобутті доказів, які вона позбавлена можливості отримати самостійно.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що висновок судової будівельно-технічної експертизи неможливо замінити іншими засобами доказування, що вже містяться в матеріалах справи, оскільки для правильного вирішення справи по суті спору необхідні спеціальні знання.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про необхідність призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та оскільки сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, тобто сукупність умов для призначення експертизи в даному випадку є дотриманою.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги щодо суперечності дат призначення судового засідання, а саме те, що відповідачу судова повістка надійшла на 22 лютого 2023 року, а ухвала про призначення експертизи постановлена 17 лютого 2023 року, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, матеріалами справи встановлено, що представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Александрова М.С. була повідомлена про розгляд справи саме на 17 лютого 2023 року, що підтверджується її клопотанням про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, у зв`язку з неможливістю особистої участі останніх у судових засіданнях, з урахуванням наданих відзиву, письмових пояснень та наявних у справі доказів, яке вона надіслала до суду ще 13 січня 2023 року.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що з клопотанням про призначення експертизи позивач звернувся ще 12 січня 2023 року, а ухвалу про призначення експертизи постановлено 17 лютого 2023 року. Таким чином, у відповідача-1 та його представника було достатньо часу щоб надати свої пояснення, заперечення, чи надати свої питання.

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що питання № 2,3,5,6 не можуть бути предметом дослідження експерта, оскільки є неконкретизованими та передчасними слід визнати безпідставним, оскільки кожна сторона вправі обирати обсяг доказування, а обов`язком суду є сприяння стороні у здобуття доказів. Крім того, вважаючи наведені питання неконкретизованими, сторона відповідача не наводить редакції питань, які мають бути поставлені експерту.

У доводах апеляційної скарги сторона відповідача також указує, що вибір експертної установи є неузгодженим сторонами та необгрунтованим, проте жодного іншого експерта, якому слід доручити експертизу, також не пропонує.

На переконання колегії апеляційного суду питання, які поставлені експерту, є необхідні для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, та не виходять за межі предмету доказування.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза,призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Обставини недотримання судом першої інстанції порядку призначення та проведення судової експертизи, що має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом апеляційної інстанції також не встановлено.

З врахуванням вказаного наведені доводи апелянта є необґрунтованими та не тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду і переоцінки доказів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба