Справа № 180/676/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про становлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить встановити юридичний факт народження дитини чоловічої статті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Донецьк, Україна. Мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, паспорт Серія НОМЕР_1 виданий 23.04.2001 р. Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт Серія НОМЕР_2 виданий 06.11.1996 року Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що вона, ОСОБА_1 , є тіткою дитини ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк, Україна. Матір`ю дитини є її рідна сестра - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Батьком дитини є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батьки дитини в офіційному шлюбі не перебувають, постійно проживають разом з 2007 року у м. Донецьку. При народженні дитини її батькам у ЦГКБ №3 м. Донецьк видавалося медичне свідоцтво про народження дитини №97 від 17.10.2022 року ( форма №103/у), в якому вказано, що у громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 16.40 год., на 41 тижні вагітності народився хлопчик вагою 3600 грамів. Оригінал медичного свідоцтва було здано до Донецького міського відділу РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної Республіки, де 09.11.2022 р. був складений актовий запис про народження №105 та видано свідоцтво про народження дитини Серії НОМЕР_3 від 09.11.2022 р. Батько визнав дитину про, що особисто писав заяву в відділенні РАЦС. За згодою батьків дитині визначено прізвище батька " ОСОБА_5 ".

У квітні 2023 року її сестра звернулася до неї з проханням допомогти зареєструвати дитину в органах ДРАЦС та отримати свідоцтво про народження, оскільки вона з сином бажає виїхати з окупованої території через територію третіх країн, для чого необхідні документи на дитину, які б були визнані за кордоном. Батьки дитини не мають змоги виїхати з території, непідконтрольної Україні та оформити статус внутрішньо переміщених осіб, що перемістились на підконтрольну територію України внаслідок окупації Російською Федерацією.

Відповідно до Указу Президента України №32/2019 "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією Донецької області.

Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні. Внаслідок таких обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС міністерства юстиції України є неможливим, у зв`язку з наведеним вимушені звернутися до суду з даною заявою.

Заявник у судове засіданні не з`явилася, про час та дату повідомлялась належним чином, заяв чи клопотань не надала.

Представник заінтересованої особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з ч. 1ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, видане органами на території міста Донецька, свідоцтво про народження, не засвідчує у встановленому порядку факт народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізацію інших прав, та обов`язків, пов`язаних із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються між собою рідними сестрами.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого 21 січня 1982 року, актовий запис № 73 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Миколаїв УССР, її батьками є ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_5 , виданого 12 березня 1985 року Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаїв ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Миколаїв УССР, актовий запис № 270, її батьками є: батьком ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 .

24 вересня 2011 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 27 жовтня 2022 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після реєстрації шлюбу остання змінила своє прізвище на ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сестри заявниці - ОСОБА_3 , народився син - ОСОБА_2 , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження дитини №97 виданим 17.10.2022 року ЦГКБ №3 м. Донецьк ( форма №103/у).

09 листопада 2022 року, на підставі медичного свідоцтва, Донецьким міським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції Донецької народної Республіки було складено актовий запис про народження №105 та видано свідоцтво про народження дитини Серії НОМЕР_3 від 09.11.2022 року.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є: батьком - ОСОБА_4 , громадянин України, матір`ю - ОСОБА_3 , громадянка України.

Як зазначає заявник, що батьки дитини в офіційному шлюбі не зареєстровані, з 2007 року постійно проживають разом у м. Донецьк. У квітні 2023 року її сестра звернулася до неї з проханням допомогти зареєструвати дитину в органах ДРАЦС та отримати свідоцтво про народження, оскільки вона з сином бажає виїхати з окупованої території через територію третіх країн, для чого необхідні документи на дитину, які б були визнані за кордоном. Батьки дитини не мають змоги виїхати з території, непідконтрольній Україні та оформити статус внутрішньо переміщених осіб.

Копією паспорта громадянки України НОМЕР_1 , виданого 23.04.2001 р. Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копією паспорта громадянина України Серія НОМЕР_2 виданого 06.11.1996 р. Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлення факту народження дитини заявнику необхідно для здійснення державної реєстрації народження дитини, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в державних органах України. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 10,19, 28,76,81,141,247, 258, 259, 263-265, 268, 354, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про становлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити юридичний факт народження дитини чоловічої статті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Донецьк, Україна, батько - громадянин України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце зареєстрації: АДРЕСА_3 , мати - громадянка України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судові витрати залишити за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула