Справа №443/423/23
Провадження №2/443/271/23
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , територіальна громада села Вовчатичі в особі Ходорівської міської ради Львівської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Яременка І.О.

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , територіальна громада села Вовчатичі в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, площею 1,2711 га, згідно Державного акту на право власності на землю серії І-ЛВ № 068049 від 20.01.2003.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки по материній лінії ОСОБА_4 , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,2711 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії I-ЛВ №068049 від 20.01.2003. ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила 21.10.2007. У Вербицькій сільській раді посвідчено заповіт від ОСОБА_4 в користь онука ОСОБА_5 за №42 від 20.06.2007. Відповідно до заповіту від 20.06.2007, ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті, заповіла земельну ділянку (пай), що їй належала на підставі Державного акту на право власності на землю серії I-ЛВ №068049 від 20.01.2003, брату позивачки ОСОБА_5 , однак він спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Окрім позивачки, спадкоємцем за законом була її матір та відповідно дочка покійної ОСОБА_2 , однак остання спадщину не прийняла у жоден із передбачених законом способів. Натомість, позивачка на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею постійно проживала без реєстрації, здійснювала догляд за хворою бабусею, займалася її похороном та прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном в шестимісячний термін після її смерті. постійно проживала із бабусею на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, але оскільки правовстановлюючі документи на землю втрачено, приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , що належала померлій і є спадковим майном. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равілнко Р.Г. від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 04.05.2023./а.с.23-24/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.05.2023 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19.05.2023 /а.с.45-46/.

19.05.2023 справа знята з розгляду у зв`язку з тим, що суддя перебуває у відпустці /а.с.54/.

Розгляд справи по суті відбувся 25.05.2023 за участю позивачки та її представника.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

В судовому засіданні 25.05.2023 позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки.

Третя особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки.

Представник третьої особи територіальної громади села Вовчатичі в особі Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, також просить розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 пояснили, що позивачка та спадкодавиця постійно проживав разом на час відкриття спадщини у с. Вовчатичі Жидачівського району Львівської області.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.05.1977 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис №13, а її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 /а. с.9/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 22.10.2007 Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 21.10.2007 у віці 78 років померла ОСОБА_4 /а.с.10/.

Відповідно до довідки від 23.02.2023 №101 виданої виконкомом Ходорівської міської ради, ОСОБА_4 дійсно проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відсутність заборони на майно в АДРЕСА_1 перевірено. Заборгованості по податкових та страхових платежах за 2022 рік немає. На момент смерті ОСОБА_4 разом з нею постійно проживала без реєстрації її онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені ОСОБА_4 у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради посвідчено заповіт за №42 від 20.06.2007 в користь онука ОСОБА_5 ОСОБА_1 займалася похороном бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та вступила у володіння спадковим майном у шестимісячний термін після її смерті /а.с.11/.

Згідно заповіту від 20.06.2007 посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербицької сільської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 належну їй земельну ділянку /пай, право на яку посвідчено ДА І-ЛВ №068049, реєстраційний номер 223 від 20.01.2003, площею 1,2711 га, що знаходиться в с. Вовчатичі, Жидачівського району, що їй буде належати на день смерті і на яку вона матиме право заповіла ОСОБА_5 /а.с.12/.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71267535 від 25.01.2023 інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 відсутня /а.с.13/.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 02.01.2012 Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 39 років помер ОСОБА_5 /а.с.14/.

Відповідно до довідки від 01.02.2023 виданою відділом №5 Головного управління Держгеокаждастру у Львівській області, згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХІV сесії ІІІ- го демократичного скликання Вербицької сільської ради народних депутатів від 19.10.2001 №15, на ОСОБА_4 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 068049 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 223. Площа земельної ділянки 1,2711 га. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за ОСОБА_4 у відділі не зареєстровано /а.с.15/.

Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу №37/02-31 від 09.03.2023, ОСОБА_1 відмовлено щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а. с.17/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та спадкодавиці ОСОБА_4 , який підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем позивачці необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_4 своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку).

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 , за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , територіальна громада села Вовчатичі в особі Ходорівської міської ради Львівської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 , тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,2711 га, згідно Державного акту на право власності на землю серії І-ЛВ № 068049 від 20.01.2003.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.06.2023.

Суддя Р.Г. Равлінко