Справа № 489/3427/22
Провадження № 2/489/1014/23
30 березня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Сухно А.В.,
без участі сторін, належно повідомлених про розгляд справи,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В листопаді 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 67 503,60 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Інфінанс», ТОВ Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори (договори позики), згідно яких останній отримав кредитні кошти на умовах, визначених відповідними договорами. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконував, кредитну заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість за кожним з договорів, яка спільно становить 67 503,60 грн.
В подальшому між «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Інфінанс», ТОВ Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» були укладені договори факторингу, відповідно до умов яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаними вище договорами.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.11.2022 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
18.01.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва у вказаній справі було постановлено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено.
В подальшому 06.03.2023 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 заочне рішення скасовано, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (а.с.153). У позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.154). Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Проте у заяві про скасування заочного рішення висловив свої заперечення проти позову. А саме вказував на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження переходу права вимоги від кредиторів до нього - в матеріалах справи відсутні реєстри боржників, підписані сторонами договорів факторингу. Також вважав, що позивачем не надано належних доказів укладення ним вище перелічених договорів, оскільки вони не підписані цифровим підписом боржника. Крім того ОСОБА_1 вважає, що позивачем нараховано непомірно високі відсотки, розмір яких є неспівмірним із розміром боргу. Просив суд при постановленні рішення у випадку задоволення позову зменшити розмір відсотків, що відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 18.03.2020 по справі № 902/417/18.
Враховуючи викладене, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та повторно ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
05.02.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1753438 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту.
Відповідно до умов пунктів 1-2 договору позичальник отримав позику на споживчі цілі в розмірі 6 000,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою зниженої процентної ставки 0,49 % від суми позики за кожен день користування позикою (орієнтовна річна процентна ставка 178,85 %) у межах строку надання позики, та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день в розмірі 2,70 %.
Згідно п. 5 договору цей договір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало, грошові кошти було перераховано на банківський картковий рахунок позичальника. Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, позику та відсотки за її використання не повернув, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 20 028,60 грн., а саме: 6 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 14 028, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками.
14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором.
Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 20 028,60 грн., з яких 6 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 14 028, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Зі змісту позову вбачається, що відповідач погашення кредиту та сплату нарахованих відповідно до договору відсотків не здійснював.
Згідно п.1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 17.03.2021; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту прорахунку 2,5% на добу; тип процентної ставки фіксована. Кредит надавався у безготівковій формі у національні валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Укладення договору фінансового кредиту, згідно положень п. 1.6 договору, відбулось за допомогою за допомогою електронних засобів.
Відповідач ОСОБА_1 погашення кредиту та сплату нарахованих відповідно до договору відсотків не здійснював, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 14 000,00 грн., а саме: 3 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 10 500,00 грн. - заборгованість за відсотками.
09.12.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 09122021, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором.
Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 14 000,00 грн., з яких 3 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 10 500.00 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до умов договору розмір кредиту - 2 000,00 грн.,строк користування кредитом - 30 днів, відсоткова ставка 1,225 % за один день користування кредитом (за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації), річна відсоткова ставка - 447,125% (за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації). Максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом застосовується при неналежному виконанні умов договору.
Всі інші умови, які визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини,що виникають між Товариством і позичальником, викладені у Правилах, з якими ознайомився позичальник до укладання Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту оферти). Укладаючи договір позики позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що самостійно перед укладення договору повністю ознайомився з Правилами, що дали можливість оцінити,чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану.
Проте всупереч вимог вищезазначеного договору позичальник свої зобов`язання не виконав, через що станом на 22.06.2022 утворилась заборгованість в розмірі 25 625,00 грн., а саме: 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
22.06.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 25 625,00грн., з яких 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
У відповідності до п. 6.1 Договору це договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».
З матеріалів справи вбачається, що всупереч вимог вищезазначеного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, через що утворилась заборгованість в розмірі 7 850,00 грн., а саме: 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 850,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29122021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило позивачу право грошової вимоги, з-поміж інших, до відповідача за вказаним договором - ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 7 850,00 грн., з яких 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 850,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Посилання відповідача на те, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло права вимоги до нього, оскільки ним не надано реєстрів боржників, спростовуються матеріалами справи, в яких містяться витяги з реєстру боржників, які, на переконання суду, є належними доказами на підтвердження відступлення права вимоги саме за цими договорами (а.с. 22, 36, 63, 78).
Отже у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.
Наведене свідчить про належне укладення між відповідачем та вище переліченими кредиторами кредитних договорів шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови яких кредитодавцями були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконав.
Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договорів, щодо виконання яких виник спір між сторонами, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що кредитодавцями використовувався електронний договір та застосування цифрового підпису. Ідентифікація особи відбувалася за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Заперечення відповідача ОСОБА_1 , що вищезазначені договори не підписані належним чином (а саме без використання електронного цифрового підпису боржника) спростовуються вищевказаними положеннями діючого законодавства та матеріалами справи, зокрема спірними договорами позики (кредиту), зі змісту яких вбачається, що підписання даних договорів зі сторони боржника відбувалось за допомогою одноразового ідентифікатора, що не заборонено вищепереліченими нормативно-правовими актами.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Інфінанс», ТОВ Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 були укладені кредитні договори в електронній формі, умови яких позикодавцями були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, узгодженим між сторонами умовам, узгодженим сторонами договорів, а також сумам, отриманим відповідачем.
Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище переліченими кредитними договорами.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, отримані кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в розмірі 67 503,60 грн., яка підтверджена розрахунком позивача та відповідачем не спростована.
Посилання відповідача ОСОБА_1 на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 18.03.2020 по справі № 902/417/18, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такі висновки висловлені в порядку судочинства у господарській справі та стосуються розміру неустойки, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України, що є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання і не розповсюджується на правовідносини, що виникли при розгляді даної справи.
Відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в сумі 1 240,50 грн., в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано належним та допустимих доказів понесення таких витрат, а також їх оплати у встановленому законом порядку.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 27, 141-142, 200, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальному розмірі 67 503,60 грн. (шістдесят сім тисяч п`ятсот три гривні 60 коп.), а саме:
заборгованість за договором позики № 1753438 в розмірі 20 028,60 грн., з яких 6 000,00 грн. сума основного бору, 14 028,60 грн. сума заборгованості за відсотками;
заборгованість за договором позики № 050394819 в розмірі 25 625,00 грн., з яких 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 23 625,00 грн. сума заборгованості за відсотками;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).
В задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення судових витрат відмовити.
Апеляційна скарга на повторне заочне рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30.03.2023

Суддя Г.А. Микульшина