Провадження № 2/161/35/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Восковського Ю. О.,

представника Виконавчого комітету Луцької міської ради Шульгана Ф. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, Виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року шлюб між ними розірвано. У цьому шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що вона самостійно виховує дочку, піклується про її фізичний та духовний розвиток, про її навчання та підготовку до самостійного життя. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дочки, не дбає про неї, не цікавиться її життям, не забезпечує її матеріально. Після розірвання шлюбу вона зверталась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дочки, однак відповідач жодної матеріальної допомоги їй не надає. Їхня донька ОСОБА_3 наразі навчається у 5-Г класі. Довідкою навчального закладу підтверджується, що батько ОСОБА_3 за період її навчання з класоводом та класним керівником не спілкувався та шкільним життям дитини не цікавився, у школі він не з`являвся. Також позивач зазначає, що ОСОБА_2 є неодноразово судимим, зокрема, засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2017 року до трьох років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України. На теперішній час ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим перебуває у Рівненському слідчому ізоляторі.

На підставі наведеного, покликаючись ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 02 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09 листопада 2022 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Виконавчий комітет Луцької міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві, додатково суду пояснила, що відповідач відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків формально, зрідка він може телефонувати до дочки, казати, що любить її, однак насправді це ніяк не проявляється, тобто він не займається вихованням дочки, її матеріальним добробутом, здоров`ям, навчанням тощо. Також позивач розповіла, що в той час, коли вона ще спільно проживала з відповідачем у шлюбі, його затримали правоохоронці за підозрою у вчиненні злочину по дорозі до дитячого садочка, звідки він мав забрати дочку ОСОБА_3 . Тоді в нього в кишенях знайшли наркотики та холодну зброю. Відповідач багато часу провів у місцях позбавлення волі, його спосіб життя та поведінка не сприяють належному вихованню дитини. Крім того, він жодним чином не допомагає їм, зокрема, фінансово.

Представник позивача адвокат Восковський Ю. О. в судовому засіданні позов підтримав, зазначивши, що маргінальна поведінка відповідача впливає на розуміння ним своїх батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. Представник позивача вказує, що обставини справи свідчать про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , якому було забезпечено можливість участі у судовому засіданні шляхом встановлення відеоконференції між Луцьким міськрайонним судом Волинської області та Державною установою «Рівненський слідчий ізолятор», після встановлення відеозв`язку брати участь у судовому засіданні відмовився. Разом з тим, суд вважає доцільним зазначити, що відповідач брав участь у попередніх судових засіданнях в режимі відеоконференції. Надаючи пояснення суду по суті спору, відповідач зазначав про невизнання ним позову, оскільки він за можливості спілкується з дочкою по телефону. Раніше, тобто тоді коли він не перебував у місцях позбавлення волі, він проводив спільне дозвілля з дочкою.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Луцької міської ради Шульган Ф. П. у судовому пояснив, що вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Такі висновки органу опіки й піклування ґрунтуються на підставі проведених бесід з позивачем та дитиною, а також на підставі встановлених обставин справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд установив, що батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції 05 квітня 2011 року (а. с. 5).

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області № 684-1 від 07 грудня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту вищевказаного висновку органу опіки та піклування встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами в 2018 році, їхня дочка ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю. 13 грудня 2019 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась дочка ОСОБА_10 . На теперішній час сім`я проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де створені належні умови для проживання ОСОБА_3 . Інформацією від 09 лютого 2022 року Луцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15, в якій навчається ОСОБА_3 з 2018 року, підтверджується, що батько дитини ОСОБА_2 за період навчання з класоводом та класним керівником не спілкувався, навчанням та поведінкою дочки не цікавився, у школі не з`являвся. Відповідач на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою). Наразі відповідач утримується в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор». 09 листопада 2022 року службою у справах дітей було направлено лист до Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» з проханням у найкоротший термін відібрати у ОСОБА_2 пояснення щодо його участі у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_3 . У відповідь, листом від 29 листопада 2022 року, Державною установою «Рівненський слідчий ізолятор» повідомлено, що ОСОБА_2 у категоричній формі відмовився надавати будь-які пояснення.

На підставі наведеного, з урахуванням інтересів дитини, служба у справах дітей не заперечує щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 55).

З дослідженого судом акту спілкування представників служби у справах дітей з дитиною ОСОБА_4 від 28 квітня 2023 року встановлено таке. Малолітня ОСОБА_6 повідомила, що до розлучення батьків її стосунки з батьком були гарні. Після розірвання шлюбу батько періодично телефонує їй на номер телефону матері. Востаннє вони бачились у 2021 році. ОСОБА_11 їй ніколи не забороняла спілкуватись з батьком. Працівники служби у справах дітей роз`яснили ОСОБА_3 правові наслідки позбавлення батьківських прав її батька, зокрема, про те, що батько, який позбавлений батьківських прав, без відповідного рішення суду не має права зустрічатись з дитиною, щодо якої він позбавлений батьківських прав. На це ОСОБА_3 заявила, що вона готова не спілкуватись та не зустрічатись з батьком до досягнення нею повноліття, а в подальшому буде самостійно вирішувати це питання. Також ОСОБА_3 повідомила, що вона має намір навчатись у військовому ліцеї. Нещодавно вона дізналась, що її батько неодноразово притягався до відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин та знову знаходиться в місцях позбавлення волі. А тому, вона підтримує вимоги матері про позбавлення батька батьківських прав (а. с. 84).

Відповідно до ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ураховуючи пояснення учасників справі, в тому числі, аналізуючи пояснення та процесуальну поведінку відповідача, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до питання виховання своєї дочки ОСОБА_3 та її матеріального забезпечення.

Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, адже він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; фінансової чи іншої матеріальної допомоги не надає; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини.

Процесуальна поведінка відповідача дає підстави для висновку про непослідовність його позиції та формальне ставлення до предмета спору в цій справі. Спочатку відповідач наполягав на своїй безпосередній участі в судовому засіданні, вимагав аби його обов`язково доставили з Рівненського слідчого ізолятора до Луцького міськрайонного суду Волинської області, з приводу чого заявляв клопотання, однак в подальшому відмовився брати участь в судовому засіданні, хоча така можливість була йому забезпечена шляхом встановлення відеоканферецзв`язку. Таке своє рішення відповідач суду не пояснив. Крім того, в ході розгляду справи відповідач у більшій мірі загострював питання щодо забезпечення його власних процесуальних прав, поводився провокативно, перекрикував інших учасників справи та суддю, однак фактично не надав жодних доказів на спростування позовних вимог, клопотань про витребування доказів, виклик свідків тощо відповідач не заявляв.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування та акт опитування дитини, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час поспіль не бере участі у вихованні дочки ОСОБА_3 , що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

З огляду на вищевикладене, виходячи з пріоритетності інтересів дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (33000, м. Рівне ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» вул. Дворецька, 116 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради (43025, м Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, м Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19).

Дата складання повного тексту рішення 02 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь

Волинської області