Справа № 522/7383/22
Провадження № 2-др/522/76/23
Провадження № 2-др/522/91/23
02 серпня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання Коноваленко В. О.,
представника позивача адвоката Колоса В. М.,
представника відповідача адвоката Нижника Г. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення додаткових витрат, -
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення додаткових витрат.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2020 року у справі № 522/17502/19 на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 000 гривень до 3 000 гривень, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Нижник Г. І., подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Від ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Колос В. М., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 500 грн.

19 травня 2023 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до змісту якого він просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача, до 1 075 грн, оскільки вважає заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката надмірним, необґрунтованим та таким, що не відповідає складності справи, реальним та необхідним обсягам виконаної роботи та витраченого часу.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Колос В. М. заяву ОСОБА_2 просив задовольнити, щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу заперечував з посиланням на те, що позивач не працює, на даний час з дітьми перебуває за кордоном, розмір аліментів на дитину за рішенням суду збільшено на суму, яка є незначною, а тому вважає, що стягнення з неї на користь відповідача витрат на правничу допомогу стане для неї надмірним тягарем.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Нижник Г. І. просив заяву ОСОБА_1 задовольнити, також просив зменшити розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу до 1 075 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_5 надано копії: договору про надання правничої (правової) допомоги від 22 серпня 2022 року, укладеного між ним та адвокатом Нижником Г. І., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої (правової) допомоги від 22 серпня 2022 року (по справі № 522/7383/22), копію квитанції до прибуткового ордера № 15/23 від 12 травня 2023 року на суму 10 000 грн.

Як слідує з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої (правової) допомоги у справі № 522/7383/22, копії квитанції № 08_05/23ОД від 08 травня 2023 року розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 складає 14 500 грн.

За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що таким, що відповідає критерію розумності понесених ОСОБА_2 витрат відповідає розмір, що становить 4 000 гривень.

Що стосується витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд, ураховуючи особливості предмета спору, а також характер виконаної адвокатом роботи з врахуванням складності справи, а саме, що справа про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину є незначної складності та критерій розумності її розміру, дійшов висновку про стягнення у відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 гривень.

Враховуючи, що на користь позивача та відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в однаковому розмірі, а саме у розмірі по 4 000 гривень, суд вважає за можливе провести взаємозалік покладених витрат, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 468/1095/15-ц, без додаткового стягнення таких витрат на користь одне одного.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 140, 141, 259, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Покласти на кожну сторону витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 4 000, 00 грн.

Провести взаємозалік понесених сторонами судових витрат, у зв`язку з чим сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній розмір таких витрат.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 03.08.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА