Справа № 489/1395/23
Провадження № 2/489/1019/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченко Г.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Білецького Олега Петровича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 , права власності на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 жовтня 2000 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір №279 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був зареєстрований в ММБТІ 09 листопада 2000 року, через те, що вказаний договір не був посвідчений нотаріально, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2008 року, він був визнаний дійсним. Вказане рішення зареєстровано в ММБТІ 27 березня 2008 року. Проте, позивачем було втрачено оригінал Договору № 279 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 і на теперішній час вона не може зареєструвати своє право власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при цьому вона не має можливості отримати дублікат Договору в ТБ «Українська біржа нерухомості», через припинення діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

28 жовтня 2000 року на Українській біржі нерухомості за номером 279 зареєстрований договір купівлі продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 56,9 кв.м. яка складається з трьох житлових кімнат, зареєстрований в ММБТІ 09 листопада 2000 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Договір купівлі-продажу вказаної квартири підписаний сторонами власноручно. На час укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення.

Відповідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2008 року Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрований за № 279 від 28 жовтня 2000 року, визнано дійсним.

Відповідно до звіту про оцінку майна (висновок про вартість об`єкту оцінки) оціночна (ринкова) вартість об`єкту оцінки - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , станом на дату оцінки 06.03.2023 , без ПДВ, складає 213 567,00 грн.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.04.2023 вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом .

Згідно положень до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Білецького Олега Петровича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко

Повний текст судового рішення складено «29» травня 2023 року.