ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4161/21 Номер провадження 22-ц/814/1929/23Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

Секретар: Чемерис А.К.

за участю: адвоката Лисенка А.О., адвоката Сидоренко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.01.2021 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди житлового приміщення №05/01 відповідно до умов якого він передав житлове приміщення будинок загальною площею 368,5 кв.м. та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , строком з 05.01.2021 року по 31.12.2023 року зі сплатою орендної плати в сумі до 01.02.2021 року 1 грн., з 01.02.2021 року до 31.12.2023 року сума у гривні еквівалентна 1300 доларів США за курсом НБУ на день проведення розрахунку.

В день підписання договору відповідачем сплачено 650 доларів США в рахунок авансу, а 12.02.2021 року позивачу через відділення Нової пошти надійшла Додаткова угода №1 від 01.02.2021 року згідно якої відповідач запропонувала розірвати договір оренди житлового приміщення №05/01 від 01.02.2021 року. Позивач не погодився з Додатковою угодою, запропонованою ОСОБА_1 та направив відповідачу свій варіант Додаткової угоди. На даний час взаємної згоди на зменшення строку оренди приміщення між сторонами не досягнуто.

При цьому, відповідач не сплачує кошти за договором оренди, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди житлового приміщення в сумі 270853,12 грн., пеню в сумі 10873,14 грн., неустойку в сумі 72379,84 грн., а всього 354106,1 грн. та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3541,1 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди житлового приміщення №05/01 від 05.01.2021 року в сумі 270853,12 грн., пеню в сумі 10873,14 грн., неустойку в сумі 72379,84 грн., 3541,10 грн. сплаченого при подачі позову судового збору, а всього 357647,20 грн.

Рішення оскаржив представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом не було належним чином досліджено обставини справи, та дана не вірна правова оцінка доказам, наданим сторонами. Зокрема звертає увагу, що районним судом не було досліджено обставин правомірності укладення договору оренди ОСОБА_2 як орендодавцем, оскільки останній не є власником переданого в оренду нерухомого майна, що суперечить вимогам ст.. 810 ЦК України.

Представником позивача надано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Зазначає, що відповідач жодним чином не заперечує ані факт укладення договору, ані розрахунок заборгованості. Разом з цим, вказує, що доводи скарги стосуються оспорення договору позички майна, стороною якого відповідач не являється. В обґрунтування доводів відзиву посилається на положення ст. 627, 629 ЦК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Місцевим судом встановлено, що між сторонами укладено Договір оренди житлового приміщення №05/01 від 05.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у строкове платне користування житловий будинок загальною площею 368,5 кв.м., а також будівлі розташовані на подвір`ї загальною площею 145 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 строком з 05.01.2021 року до 31.12.2023 року.

Умовами договору передбачено, що строк оренди приміщення може бути змінений в бік зменшення за взаємною згодою сторін, про що сторонами укладається додаткова угода до договору. У такому випадку орендар зобов`язаний письмово попередити орендодавця про намір припинення орендних відносин не пізніше ніж за три місяці до запланованої дати розірвання договору оренди. У випадку не повідомлення орендарем про намір припинення орендних правовідносин за три місяці до запланованої дати їх припинення орендарем сплачується неустойка в розмірі орендної плати за два місяці.

Згідно п.4.1. Договору оренди житлового приміщення розмір орендної плати за користування житловим приміщенням складає суму в національній валюті України гривні, що еквівалентна: до 01.02.2021 року - 1 грн., з 01.02.2021 року до 31.12.2023 року сума у гривні, яка еквівалентна 1300 доларів США за курсом НБУ на день проведення розрахунку за один календарний місяць.

В день підписання договору орендар в рахунок авансу сплатив орендодавцю 650 доларів США. Різницю між сплаченою сумою авансу та його розміром орендодавець мав сплатити в повному обсязі до 01.02.2021 року.

На підтвердження повноважень щодо укладення договору оренди житлового приміщення позивачем надано договір позички нерухомого майна №1 від 02.01.2021 року згідно якого між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір згідно умов якого ОСОБА_3 , яка є власником житлового будинку, у АДРЕСА_1 , передала у тимчасове безоплатне користування даний будинок з правом передачі об`єкта позички в користуванням іншим особам.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд дійшов висновку, що достовірно встановлено, та підтверджено доказами, що сторони уклали договір оренди житлового приміщення №05/01 від 05.01.2021 року, на виконання його умов підписано акт приймання-передачі майна, яке знаходилось в житловому будинку, АДРЕСА_1 , та на момент звернення до суду договір не розірваний, не визнавався судом не дійсним.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу найму житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Зі змісту частини другої статті 158 ЖК України також вбачається, що сторонами договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові, є власник будинку (квартири) і наймач.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не є власником майна, яке передано в оренду ОСОБА_1 .

Договір позички нерухомого майна, відповідно до умов якого позивач набув права передавати об`єкт позички в користування іншим особам за згодою позичкодавця суд оцінює критично, оскільки зазначені умови договору суперечать вимогам ст. ст. 810, 823 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Доказів укладення договору оренди ОСОБА_2 в інтересах власника майна ОСОБА_3 позивачем надано не було.

Вказаних обставин позивачем не спростовано.

З наведеного слідує, що позивач не мав правових підстав для розпорядження нерухомим майном, а саме укладати договір оренди житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , власником якого він не являється, а отже колегія суддів вважає, що права вимоги стягнення орендної плати за таким договором позивач також не має.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2022 року- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак