КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Кучерява Л.М.
Єдиний унікальний номер справи № 365/6/22
Апеляційне провадження № 22-ц/824 /4223/ 2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В., Фінагеєва В.О.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом до Згурівської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення та скасування рішення.

Ухвалою від 12 січня 2022 року суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків.

Позивач , 25 січня 2022 року (згідно з інформацією про відправку) подав до суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішеннями Згурівського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року та від 26 травня 2020 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно визнано право власності за кожним на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцями за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності 25 травня 2021 року , а відповідачка ОСОБА_1 22 січня 2011 року.

Спірна земельна ділянка, на якій побудований вище зазначений житловий будинок, перебувала в постійному користуванні матері позивача ще з 1962 року і була зареєстрована за нею в поземельній книзі за № 167 та № 136.

Після отримання у спадщину житлового будинку, виникла необхідність в оформленні земельної ділянки, на якій побудований будинок.

Рішенням Усівської сільської ради від 04 жовтня 2019 року № 402-29-VII було надано дозвіл відповідачці ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї ж земельної ділянки на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, позивачу ОСОБА_2 стало відомо, що рішенням Усівської сільської ради від 25 трвня 2020 року № 472-35-VII була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки лише гр. ОСОБА_1 . Відповідачка ОСОБА_1 на підставі зазначеного рішення зареєструвала своє право власності.

В подальшому, рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 03 липня 2020 року № 499-36-VII, позивачу ОСОБА_2 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки 1/2 частки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Усівська сільська рада, розуміючи помилковість своїх дій, що призвели до позбавлення права позивача на отримання у власність 1/2 частини земельної ділянки, намагалась виправити помилку і 03 липня 2020 ухвалила рішення № 500-36-VII, яким були внесені зміни до рішення сесії Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:007:0012 за адресою: АДРЕСА_1 та передано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у спільну часткову власність по 1/2 частці цієї земельної ділянки.

На підставі зазначеного рішення про внесення змін в попереднє рішення, позивач ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за ним права власності на спірну земельну ділянку в розмірі 1/2, але йому було відмовлено, оскільки право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 раніше.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року у справі № 365/522/20 первісний позов ОСОБА_2 був залишений без задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_1 був задоволений. Суд визнав протиправним та скасував рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 03 липня 2020 року № 500-36-VII.

Як зазначає позивач, рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII було затверджено технічну документацію і спірна земельна ділянка була передана у власність відповідачці ОСОБА_1 в цілому, що стало підставою для реєстрації права власності за нею в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, це призвело до порушення прав позивача на 1/2 частину земельної ділянки, а тому він змушений звернутися до суду із даним позовом.

На думку позивача оскаржуваним рішенням Усівська сільська рада порушила право позивача на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пропорційно його частці у праві власності на зазначений житловий будинок, що підтверджується встановленими обставинами в рішенні Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року , які в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України повторного доказування не потребують.

З урахуванням того, що права позивача були порушені на стадії затвердження рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області № 472-35-VII від 25 травня 2020 року, з урахуванням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст. 346 ЦК України, ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Усівської сільської ради від 25 травня 2020 року № 472-35-VII та припинення права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку.

У прохальній частині позову просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевостях) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Згурівську селищну раду скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:007:0012, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, дата відкриття розділу 16 червня 2020 року , номер розділу 219, номер запису про право власності 36893703, на підставі рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII (з відкриттям розділу), індексний номер 52638187 від 12 червня 2020 року.

Судові витрати просить стягнути з відповідачів.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Шевченко В.І. заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту його порушеного права. Окрім того, визнання протиправним та скасувати рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:007:0012, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, дата відкриття розділу 16 червня 2020 року , номер розділу 219, номер запису про право власності 36893703, на підставі рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII (з відкриттям розділу), індексний номер 52638187 від 12 червня 2020 року, призведе до порушення прав відповідача ОСОБА_1 , оскільки вона має законне право на 1/2 частину спірної земельної ділянки. Крім того, зазначив, що рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII прийняте сільською радою в межах визначених законом повноважень, докази, додані позивачем, не вказують на протиправність цього рішення, а тому воно не може бути скасоване.

Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос направив до суду клопотання, у якому позовні вимоги ОСОБА_2 визнав, зазначив, що наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, просив судові витрати з відповідача Згурівської селищної ради не стягувати.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевостях) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Згурівську селищну раду скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:007:0012, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, дата відкриття розділу 16 червня 2020, номер розділу 219, номер запису про право власності 36893703, на підставі рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII (з відкриттям розділу), індексний номер 52638187 від 12 червня 2020 року.

Стягнуто із Згурівської селищної ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 950,20 грн (дев`ятсот п`ятдесят гривень 20 копійок.)

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 950,20 грн (дев`ятсот п`ятдесят гривень 20 копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що суд не взяв до уваги відсутність в матеріалах справи документальних підтверджень розміру земельної ділянки яка була у користуванні їх матері, а тому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 26 січня 2023 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Представник апелянта Таращанської міської ради подав клопотання про розгляд без його участі. Інші сторони не з`явились, заяв клопотань про відкладення розгляду справи, будь-яких інших заяв не подавали, а відтак відсутні підстави вважати їх неявку поважною.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що рішеннями Згурівського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року та від 26 травня 2020 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно визнано право власності за кожним по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцями за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 11, 12 копії рішень).

Позивач ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_1 зареєстрували своє право власності, кожний на 1/2 частку вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (спільна часткова власність) у встановленому законом порядку (а.с. 10 копія витягу про державну реєстрацію прав, а.с. 9 копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року (а.с. 19-32 копія рішення) встановлено, що рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 04 жовтня 2019 року № 402-29-VІІ ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 1/2 частки загальної площі 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VІІ ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевостях) та передано у власність всю земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VІІ, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно виконавчого органу Згурівської селищної ради Марусенком О.І. було проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:007:0012, дата відкриття розділу 16 червня 2020 року , номер розділу 219, номер запису про право власності 36893703, індексний номер 52638187 від 12 червня 2020 року за ОСОБА_1 (а.с. 16-17 - копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

На підставі заяви ОСОБА_2 Усівська сільська рада Згурівського району Київської області 03 липня 2020 року винесла рішення № 499-36-VІІ, яким надала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 1/2 частки загальної площі 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1

На підставі цього рішення ОСОБА_5 була виготовлена технічна документація. Замовниками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 03 липня 2020 року № 500-36-VІІ були внесені зміни до рішення сесії Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VІІ, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25000 га, кадастровий номер :01:007:0012 по АДРЕСА_1 , та передано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у спільну часткову власність по 1/2 частці цієї земельної ділянки.

ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на 1/2 спірної земельної ділянки на підставі рішення Усівської сільської ради № 500-36-VІІ від 03 липня 2020 року, проте йому було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на належну йому 1/2 частки спірної земельної ділянки, так як право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року скасовано рішення Усівської сільської ради № 500-36-VІІ від 03 липня 2020 року . (а.с. 19-32 копія рішення)

Окрім того, в зазначеному рішенні суду встановлено, що спірна земельна ділянка орієнтовною площею 0,25 га перебувала у постійному користуванні батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і не була приватизована.

Таким чином, у рішенні Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року встановлено, що Усівська сільська рада помилково затвердила технічну документацію із землеустрою та передала у власність ОСОБА_1 всю спірну земельну ділянку, що не відповідає нормам чинного законодавства. Своїм рішенням від 25 трвня 2020 року № 472-35-VII Усівська сільська рада порушила право ОСОБА_2 на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пропорційно його частці у праві власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року у справі № 365/522/21 ніким не оскаржувалось та набрало законної сили 27 грудня 2021 року .

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_3 - матері позивача та відповідачки (а.с. 33-36 копія витягів з погосподарських книг, а.с. 37 копія витягу з поземельної книги). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ)виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Положення ч. 2, 4 ст. 120 Земельного Кодексу України (в редакції, яка діяла станом на 21 грудня 2010 року (дата набрання законної сили рішенням суду, яким визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку за ОСОБА_1 ) та станом на 09 вересня 2020 року (дата набрання законної сили рішенням суду, яким визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку за ОСОБА_2 ) передбачали, що, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або органу місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з ч. 9 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного Кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах в розмірі 0,25 гектара.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 Земельного Кодексу України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок є меншим).

З аналізу положень ст. 118, 120, 121 Земельного Кодексу України вбачається, що громадянин може безоплатно отримати у власність із земель державної чи комунальної власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га (у сільській місцевості).

В силу ч. 2, 4 ст. 120 Земельного Кодексу України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як співвласники житлового будинку, побудованого на спірній земельній ділянці, мали право отримати земельну ділянку площею 0,25 га одну на двох у рівних частках.

Такий висновок суду є обґрунтованим і відповідає встановленим обставинам .

Рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII, правонаступником прав та обов`язків якої є відповідач Згурівська селищна рада, відповідачці ОСОБА_1 передана у власність вся спірна земельна ділянка, що не відповідає нормам чинного законодавства, рішенню Усівської сільської ради Згурівського району Київської 04 жовтня 2019 року № 402-29-VІІ, чим порушено право позивача ОСОБА_2 на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд пропорційно його частці у праві власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

На підставі спірного рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII, державний реєстратор Згурівської селищної ради Марусенко О.І. зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на всю спірну земельну ділянку, що робить неможливим ОСОБА_2 зареєструвати своє право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки.

Доводи відповідачки ОСОБА_1 , що рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII прийняте в межах повноважень Усівської сільської ради є безпідставними, з огляду на наступне.

Житловий будинок, розташований на спірній земельній ділянці, належить позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному. Доводи відповідачки, що земельна ділянка на час прийняття спадщини не була приватизована, а відтак вона мала право на приватизацію всієї земельної ділянки суперечать встановленим обставинам і вимогам діючого законодавства .

Рішенням Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 04 жовтня 2019 року № 402-29-VІІ ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою лише на 1/2 частку спірної земельної ділянки.

У рішенні Згурівського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 04 жовтня 2019 року № 402-29-VІІ про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, замовила виготовлення технічної документації у ТОВ «Азимут-5», працівником якого була допущена помилка та технічна документація була виготовлена на всю спірну земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_2 , звертаючись з позовом, просив визнати протиправним та скасувати рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевостях) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , зазначав, що саме цим рішенням порушено його право на приватизацію 1/2 частини земельної ділянки ,що знаходиться біля будинку, частину якого він успадкував.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації на підставі цього Закону (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частина 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає перелік підстав для державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності наоб`єкт незавершеного будівництва, серед яких, зокрема: 9)судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

До інших підстав, зокрема, відноситься рішення органу місцевого самоврядування про безоплатне передання у власність земельної ділянки.

Відповідачка ОСОБА_1 , на підставі рішення Усівської сільської ради від 25 травня 2020 року № 472-35-VII, зареєструвала своє право власності, про що внесено запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Частина 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплює загальні засади державної реєстрації прав, однією з яких є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

За загальним правилом, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а`пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а`пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

При цьому, відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 22 Закону України «Про землеустрій» однією з підстав для проведення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації).

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про землеустрій» взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

В силу положень ч.2 ст.28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані, зокрема, дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, відносини у сфері охорони навколишнього природного середовища, оцінки впливу на довкілля, а також норм і правил при здійсненні землеустрою, виконувати всі умови договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою, складена з порушенням вимог цієї статті, не може бути затверджена.

З урахуванням вказаного, Усівська сільська рада Згурівського району Київської області не мала права затверджувати подану ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою, оскільки вона була складена з порушенням норм законодавства та умов договору. Такий висновок суду є правильним , і апеляційний суд погоджується з ним .

Доводи відповідачки в апеляційної скарзі ,що визнання протиправним та скасування рішення Усівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25 травня 2020 року № 472-35-VII призведе до порушення її прав, є безпідставними , оскільки як сама відповідачка зазначає, вона має право лише на 1/2 частку спірної земельної ділянки.

Висновок суду першої інстанції, що оспорюваним рішенням Усівська сільська рада затвердила технічну документацію, яка не відповідала нормам закону, а тому це рішення підлягає скасуванню,є обґрунтованим.

Скасування рішення сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на всю спірну земельну ділянку надасть можливість реалізувати своє право на 1/2 частку спірної земельної ділянки у встановленому законом порядку як позивачу так і відповідачці.

Задовольняючи вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , суд виходив із того, що ця вимога є похідною по відношенню до вимоги про визнання протиправним та скасування спірного рішення, яке було підставою для внесення відповідного запису.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року (справа № 488/6027/14-ц) зазначено, що касаційний суд звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц).

Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.

З огляду на висловлену позицію ,вимоги позивача про зобов`язання сільську раду скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 не є належним способом захисту майнових прав банку і не зумовить для позивача реальних правових наслідків і зміни його прав та обов`язків, оскільки позивач не обґрунтував, які саме його права буде відновлено за наслідком скасування цієї реєстраційної дії.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку ,що рішення суду в частині вимог про зобов`язання сільську раду скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про відмову у задоволенні в цій частині вимог, в іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року в частині зобов`язання Згурівську селищну раду скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:007:0012, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень скасувати. Ухвалити в цій частині рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: