Справа № 487/3436/22
Провадження № 2/487/806/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Цуркан Р.С., за участю секретаря - Томашевського О.О.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач ОСОБА_2 просить:

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість матеріальних втрат на будівництво гаражу, яка складає 28 000 гривень;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заподіяну моральну шкоду в сумі - 20 000 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначає наступне.

Згідно з довідкою КП ММБТІ м. Миколаєва за № 2-4696 від 05.06.2012 р. ОСОБА_2 належить індивідуальний гараж № НОМЕР_1 з оглядовою ямою літ. А, загальною площею - 13.2 кв. м., а також погріб (літ. Апд), загальною площею - 3 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що 01.06.2012 року отримала технічний паспорт на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , розташований за вищевказаною адресою.

Вказує, що 05.06.2012 р. згідно квитанції № 105, сплатила 230,84 грн. за послуги за зазначений гараж. Починаючи з 01.06.2012 року доглядала, володіла та розпоряджалася вказаним майном.

Маючи наміри оформити цей гараж відповідно до закону, ОСОБА_2 звернулася до міської ради, де їй було надано перелік документів для узаконення земельної ділянки, на якій розташовувався її гараж.

Наприкінці 2018 року ОСОБА_2 навідалася у свій гараж, але потрапити до нього не змогла, оскільки були змінені замки.

Позивач звернулася до сусідів по гаражу, які повідомили останній, що земля під її гаражем була приватизована невідомими особами і вони самовільно зайняли вказаний гараж і почали їм володіти і розпоряджатися як своїм майном.

Позивач звернулася до адміністрації міста з проханням роз`яснити цю ситуацію, а саме чому їй постійно відмовляли у приватизації землі під вказаним гаражем і на якій підставі була приватизована земельна ділянка під зазначеним гаражем іншими особами, проте позивачу було відмовлено в відповіді на поставлені питання, з порадою розібратися самим.

14.01.2019 року позивач звернулася до начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невстановлених осіб, які шляхом шахрайства та підроблення документів незаконно заволоділи належнім позивачу майном, а саме гаражем № НОМЕР_1 , розташованим по АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.01.2019 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до реєстру за № 0000221.

В зв`язку з неналежним станом досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_2 була змушена звернутись до Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області.

19.07.2019 р. за № (15-34) 9410-19 позивачем було отримано відповідь на свою скаргу, у якій зазначено, що її звернення направлено за належністю до Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

В травні 2020 року ОСОБА_2 дізналася, що власником гаражу № НОМЕР_1 , розташованому по АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу № 381 від 02.03.2020 р. є ОСОБА_3 , яка на даний момент користується вказаним майном.

Зазначає, що починаючи з 2012 року намагалася зареєструвати право власності на вище згаданий гараж, але не могла цього зробити, оскільки їй не хотіли узаконити земельну ділянку під гаражем.

Стверджує, що на момент подання заяви 14.01.2019 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, вартість матеріальних втрат на будівництво даного гаражу складала - 28 000 грн.

Крім того, зазначає, що в результаті вищевказаних подій позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилася у значному фізичному болю, емоційних і душевних стражданнях. Вважає, що з урахуванням характеру та обсягу заподіяної моральної шкоди, моральних страждань, з відповідача слід стягнути на її користь 20 000 грн.

У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялась належним чином. Її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав.

До судового засідання відповідач не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином.

Заслухаши представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду надала показання, згідно яких вона давно товаришує з ОСОБА_2 . Їй відомо, що у сім`ї ОСОБА_2 був гараж. ОСОБА_2 прийняла спадщину та оформила спадкове майно, у тому числі і гараж. Гараж ОСОБА_2 здавала в оренду.

Суду надано технічний паспорт від 01.06.2012 р. на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , розташований по АДРЕСА_1 . У паспорті зазначено, що гараж самочинно забудовано.

Згідно заяви ОСОБА_2 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 14.01.2019 р. остання просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та притягнути до кримінальної відповідальності на ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 358, 190 КК України невстановлених осіб, які шляхом шахрайства та підроблення документів незаконно заволоділи належним їй майном, а саме гаражем № НОМЕР_1 , розташованим по АДРЕСА_1 , вартість якого складає 28 тисяч гривень. Згідно заяви ОСОБА_2 до керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 вона зверталася із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000221.

Згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000221 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, внесені до ЄРДР 15.01.2019 р. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: У 2018 році, невстановлена особа, знаходячись в м. Миколаєві, шляхом обману, заволоділа гаражним приміщенням № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 , спричнивши матеріальний збиток на загальну суму 28000 гривень.

Відповідно до п.3 ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_2 посилається на те, що внаслідок незаконного набуття ОСОБА_3 права власності на гараж № НОМЕР_1 , розташований по АДРЕСА_1 , їй була спричинена майнова та моральна шкода. У той ж час, на підтвердження таких обставин суду не надано належних доказів. Наданими доказами не підтверджується, що ОСОБА_2 має будь-які права на цей гараж або будівельні матеріали. Показання свідка, технічний паспорт, заяви до поліції, витяг з ЄРДР такі обставини не доводять. Крім того, наданими суду доказами не підтверджується те, що право власності на цей гараж належить ОСОБА_3 .

За такого, наданими доказами не підтверджуються обставини спричинення шкоди ОСОБА_2 , позовні вимоги є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , р.н. невідомий, РНОКПП: невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 02.06.2023 р.

Суддя: Р.С. Цуркан