Справа № 209/1803/20
Провадження № 2/209/77/23
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхового відшкодування, матеріального збитку та моральної шкоди заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на її користь невиплачене страхове відшкодування у розмірі 86803,15, грн., пеню у розмірі 31976,80 грн., 3 % річних 7491 грн. та інфляційні збитки - 39000,63 грн., а разом 165271,58 грн. а також стягнути з відповідача судові витрати по цій справі.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 26 травня 2018 року на автошляху Т 0412 у м. Кам`янському з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Нісан» державний номер НОМЕР_1 , сталась ДТП, внаслідок якої автомобіль «Лексус» державний номер НОМЕР_2 , належний позивачці, отримав механічні ушкодження. Вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу склала 86803,15 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у СК «Євроінс Україна», але у виплаті відшкодування відмовили, оскільки було пропущено річний строк звернення із заявою. Проте із заявою щодо виплати страхового відшкодування вона звернулася 23 травня 2019 року, тобто в межах річного строку звернення. Посилаючись на ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути зі страхової компанії пеню та, згідно зі ст. 325 ЦК України, нараховані санкції, що становить 165271,58 грн.

02 липня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

26 жовтня 2020 року провадження у справі було зупинено.

26 липня 2022 року провадження у справі було поновлено.

20 вересня 2022 року до розгляду справи було залучено у якості співвідповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна", , місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, 03150.

Ухвалою від 06 грудня 2022 року цивільна справа була прийнята до розгляду суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Шендриком К.Л., у зв`язку з перебуванням судді Замкової Я.В. на лікарняному, розгляд справи було продовжено.

03 лютого 2023 року представник відповідача подав відзив на позов, у якому зазначив, що 25 травня 2018 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді полісу № АМ/6025034, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «Nissan micra», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 26 травня 2018 року по пр-ту Перемоги у м. Кам`янському сталася ДТП за участю автомобіля «Nissan micra», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 23 травня 2019 року від представника позивачки ОСОБА_4 вони отримали повідомлення про настання страхової події, а 04 червня 2019 року заяву про виплату страхового відшкодування. Зазначають, що ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_2 не повідомили ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання ДТП протягом встановленого строку. 29 травня 2019 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. Зазначають, що дата ДТП 26 травня 2018 року, тобто граничним строком подання позивачем заяви про страхове відшкодування є 26 травня 2019 року, натомість така заява була подана 04 червня 2019 року, тобто із порушенням строку встановленого законом. У зв`язку з цим було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Кримінальне провадження, відкрите за фактом ДПТ, не впливає на обов`язок потерпілої особи подати протягом встановлених строків повідомлення про ДТП. Також посилаючись на ст. 257 ЦК України вказують, що подача позовної заяви через 4 роки після ДТП є незаконною.

Представник позивача 02 лютого 2023 року подав суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовну заяву, представник позивача звертався до страховика із повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком 23 травня 2019 року, тобто в межах річного строку. В свою чергу, представник страховика відреагував на вказане письмове повідомлення та направив свого експерта для огляду та оцінки пошкодженого ТЗ позивача. Разом із цим, постанова про закриття кримінального провадження від 20 серпня 2019 року та постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 вересня 2019 року, якою встановлена вина відповідача 2 у скоєному 26 травня 2018 року ДТП, а отже і встановлена цивільно-правова відповідальність цієї особи перед потерпілим (позивачем), були ухвалені поза межами річного строку після скоєння ДТП, що з об`єктивних підстав не давало можливості заявити вмотивовану вимогу до страховика про компенсацію спричиненої йому шкоди з вини застрахованої особи. Вважає, що відмова страхової компанії у страховій виплаті, яка викладена у листі від 10 лютого 2020 року є незаконною, а отже страхова компанія має сплатити позивачу матеріальний збиток (вартість відновлювальних робіт пошкодженого ТЗ позивача з урахуванням зносу) в розмірі 86803,15 гривень. Щодо строку позовної давності, вказує, що терміни не порушені, оскільки страхова компанія відмовила у виплаті відшкодування позивачу листом від 10 лютого 2020 року, а уточнений позов до страховика переданий до суду у липні 2022 року, що знаходиться в межах позовної давності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 25 травня 2018 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді полісу № АМ/6025034, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «Nissan micra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 92).

26 травня 2018 року ОСОБА_2 приблизно о 19.05. годині на перехресті автодороги Т 0412 по пр-ту Перемоги у м. Кам`янському, керуючи автомобілем «Nissan micra (march)» держаний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, не переконався в безпеці руху та не надав переваги у русі автомобілю «Lexus» держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку та скоїв ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 вересня 2019 року, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постановою про закриття кримінального провадження від 20 серпня 2019 року (а.с. 7, 49-51,101-102, 115-119).

Власником автомобілю «Lexus» держаний номерний знак НОМЕР_2 є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8).

07 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням № 18304 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком від Страхувальника та повідомив про ДТП, яка мала місце 26 травня 2018 року (а.с. 98-100). Повідомлення було отримано представником страхової компанії ОСОБА_5 15 червня 2018 року.

23 травня 2019 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням № 18304 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи (а.с. 103-105).

29 травня 2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було оглянуто транспортний засіб «Lexus» держаний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується актом технічного огляду від 29 травня 2019 року (а.с. 15-16, 109-114).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 45/05/19 від 03 червня 2019 року (а.с. 10-14), вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу «Lexus» держаний номерний знак НОМЕР_2 складає 86803,15 грн. з ПДВ.

04 червня 2019 року та 27 січня 2020 року представник позивача за довіреністю Єфименко О.Ю. звертався до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування до справи № 18304 (а.с. 120-121).

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки з моменту скоєння ДТП пройшло більше одного року, що підтверджується відповіддю за вих. № 820/ДВЗ від 10 лютого 2020 року (а.с. 8 оберт, 124).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з статтею 3 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Розглядаючи питання щодо пропуску позивачкою строку звернення до відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про відшкодування заподіяної їй шкоди, суд керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у пунктах 132-136 постанови від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17:

«132. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

133. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

134. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

135. Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

136. У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка, як власник транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП, має право на відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди в розмірі 86803,15 грн., відповідачем, як страховиком ОСОБА_2 , винного у скоєнні ДТП, незвернення позивачки до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було обумовлене обставинами, які не залежали від її дій, її представником здійснювалися розумні, необхідні та достатні заходи щодо такого відшкодування, а тому наявні підстави для задоволення позову в цій частині.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання».

Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Оскільки відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 10 лютого 2020 року було відмовлено позивачці у виплаті страхового відшкодування, з урахуванням вищевказаних норм закону, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних витрат за період з 10 лютого 2020 року по 26 грудня 2022 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, однак вважає за необхідне навести власний розрахунок суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ розраховується виходячи з наступних даних:

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
86 803,0010.02.2020 - 12.03.20203211,000.0601 669,65
86 803,0013.03.2020 - 23.04.20204210,000.0551 992,20
86 803,0024.04.2020 - 11.06.2020498,000.0441 859,39
86 803,0012.06.2020 - 31.12.20202036,000.0335 777,38
86 803,0001.01.2021 - 04.03.2021636,000.0331 797,89
86 803,0005.03.2021 - 15.04.2021426,500.0361 298,48
86 803,0016.04.2021 - 22.07.2021987,500.0413 495,90
86 803,0023.07.2021 - 09.09.2021498,000.0441 864,48
86 803,0010.09.2021 - 09.12.2021918,500.0473 679,02
86 803,0010.12.2021 - 20.01.2022429,000.0491 797,89
86 803,0021.01.2022 - 02.06.202213310,000.0556 325,92
86 803,0003.06.2022 - 26.12.202220725,000.13724 614,00

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
10.02.2020 - 12.03.2020 : 11,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 11,00 : 366 ) x 32 днів (прострочення) : 100321 669,65 грн.
13.03.2020 - 23.04.2020 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 100421 992,20 грн.
24.04.2020 - 11.06.2020 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100491 859,39 грн.
12.06.2020 - 31.12.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 203 днів (прострочення) : 1002035 777,38 грн.
01.01.2021 - 04.03.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 100631 797,89 грн.
05.03.2021 - 15.04.2021 : 6,50 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 6,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100421 298,48 грн.
16.04.2021 - 22.07.2021 : 7,50 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 98 днів (прострочення) : 100983 495,90 грн.
23.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100491 864,48 грн.
10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100913 679,02 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100421 797,89 грн.
21.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 133 днів (прострочення) : 1001336 325,92 грн.
03.06.2022 - 26.12.2022 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 86 803,00 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 207 днів (прострочення) : 10020724 614,00 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 56 172,20 грн.

3 % річних від суми заборгованості, які було розраховано за формулою С*3%*Д/365/100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення, становлять 7492 грн., виходячи з наступного:

- за період з 10 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року (кількість днів у періоді 326) 86803 грн.*3 %*326 днів/366 днів/100 = 2319,49 грн.;

- за період з 01 січня 2021 року по 26 грудня 2022 року (кількість днів у періоді 725) 86803 грн.*3 %*725 днів/365 днів/100 = 5172,51 грн.,

тож 2319,49 грн. + 5172,51 грн. = 7492 грн.

Інфляційні витрати за період з 10 лютого 2020 року по 26 грудня 2022 року, які було розраховано за формулою ІІС = (ІІ1 / 100) * (ІІ2 / 100) * (ІІ3 / 100) * ... (ІІZ / 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення, становлять 39881,25 грн., виходячи з наступних індексів інфляції: лютий 2020 року 99,70, березень 2020 року 100,80, квітень 2020 року 100,90, травень 2020 року 100,30, червень 2020 року 100,20, липень 2020 року 99,40, серпень 2020 року 99,80, вересень 2020 року 100,50, жовтень 2020 року 101,00, листопад 2020 року 101,30, грудень 2020 року 100,90, січень 2021 року 101,30, лютий 2021 року 101,00, березень 2021 року 101,70, квітень 2021 року 100,70, травень 2021 року 101,30, червень 2021 року 100,20, липень 2021 року 100,10, серпень 2021 року 99,80, вересень 2021 року 101,20, жовтень 2021 року 100,90, листопад 2021 року 100,80, грудень 2021 року 100,60, січень 2022 року 101,30, лютий 2022 року 101,60, березень 2022 року 104,50, квітень 2022 року 103,10, травень 2022 року 102,70, червень 2022 року 103,10, липень 2022 року 100,70. серпень 2022 року 101,10, вересень 2022 року 101,90, жовтень 2022 року 102,50, листопад 2022 року 100,70, грудень 2022 року 700,70.

IIc (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) = 1.45944558, тож інфляційне збільшення: 86 803,00 x 1.45944558 - 86 803,00 = 39881,25 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що розмір пені становить 56172,20 грн., 3 % річних 7492 грн. та інфляційні втрати 39881,25грн., однак, з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суми в межах заявлених позовних вимог, а саме: пеню в розмірі 31976,80 грн., 3 % річних у розмірі 7491 грн. та інфляційні витрати у розмірі 39000,63 грн.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18.

Враховуючи, що в матеріалах справи не міститься договору про надання правової допомоги, документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 9000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 3969 грн., які складаються з оплати судового збору у розмірі 969 грн. та витрат за проведення товарознавчої оцінки 3000 грн. (а.с. 2, 17).

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 34, 35, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 165271 (сто шістдесят п`ять тисяч двісті сімдесят одну) гривню 58 копійок, яка складається з: 86803,15 грн. невиплачене страхове відшкодування; 3900,63 грн. інфляційні втрати; 3 % річних 7491 грн.; 31976,80 грн. пеня.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 10 квітня 2023 року.

Суддя К.Л. Шендрик