Справа № 710/424/23 Провадження № 2/710/224/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судових засідань - Шпиці О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

04.04.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0177, площею 0,4634 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Аргументи учасників справи.

Позивач мотивує свій позов тим, що не може скористатися своїм правом на приватизацію земельної ділянки, що перебуває у його користванні по АДРЕСА_1 , оскільки земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Сердегівської сільської ради народних депутатів від 18.08.1993 року та на її ім`я був виготовлений державний акт серії ЧР 20-26-12, зареєстрований за №12.

Позивач звернувся до відділу №5 Управління у Звенигородського районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, який 26.11.2021 року на підставі архівної технічної документації із землеустрою складеної 05.06.2013 року уніс відомості про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Під час встановлення меж земельної ділянки було скориговано площу, у відомостях Державного земельного кадастру України площа земельної ділянки зафіксована у розмірі 0,4634 га, та присвоєно кадастровий номер :01:001:0177.

Оскільки доля ОСОБА_2 , яка подарувала позивачу житловий будинок, йому не відома, у нього відсутня можливість в нотаріальному порядку оформити правочин щодо переходу права власності від ОСОБА_2 до нього.

Позивач вимушений звернутися до суду оскільки його житловий будинок, набутий ним у приватну власність за договором дарування від 24.10.1995 року, знаходиться на земельній ділянці, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , тобто порушується принцип єдності будинку та земельної ділянки.

Заяви, клопотання.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

Від відповідача Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Звенигородського району Черкаської області надійшла заява в якій міститься прохання розглядати справу без участі відповідача. Проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.04.2023 було відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24.05.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 26.06.2023 було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем Шполянською міською радою об`єднаної територіальної громади позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до копії договору дарування від 24.10.1995 року посвідченого Курінним В.В. державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2205, ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок, що знаходиться в с. Сердегівка, Шполянського району, Черкаської області на земельній ділянці розміром 5600 кв.м. На цій земельній ділянці розташовано: будинок дерев`яний, мазаний глиною, крівля шиферна, житлова площа якого 20,4 кв.м., позначеного в поетажному плані під літерою «А», криниця - «К». Право власності зареєстровано за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу №1 реєстр. 33, Шполянським відділом ЧООБТІ 25.10.1995 року. (а.с. 11-12).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 266969322 від 22.07.2021 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності : 43094841, дата державної реєстрації 19.07.2021 року. Підстава для державної реєстрації - договір дарування, серія та номер: 2205, виданий 24.10.1995, видавник : Державний нотаріус Курінний В.В.. (а.с. 13).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серія ЧР 20 26 12 виданого 27.01.1998 року на підставі рішення №7 від 18.08.1993 року Сердегівської сільської ради народних депутатів, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,51 га, на території с. Сердегівка, Сердегівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12. (а.с. 14).

Відповідно до витягу з протоколу VI сесії від 18.08.93 року, вирішено по 4 питанню: дозволити ОСОБА_2 безкоштовно приватизувати свою земельну ділянку в розмірі 56 соток, для ведення особистого господарства. (а.с. 16).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 021 від 26.11.2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0177, площею 0,4634 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, зареєстрована 26.11.2021 року за ОСОБА_2 на підставі рішення Сердегівської сільської ради від 18.08.1993 року №7, державний акт від 27.01.1998 ЧР 20 - 26 - 12 (а.с. 18-21).

Згідно з довідкою б/н та без числа наданою Відділом №5 Управління у Звенигородському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, земельна ділянка площею 0,51 га, що знаходиться на території с. Сердегівка, Сердегівської сільської ради, Шполянського району Черкаської області належить гр. ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №20-26-12 виданий 27.01.1998 року. Відомості про цю земельну ділянку внесено до державного земельного кадастру 26.11.2021 року. Відділ 5 Управління у Звенигородському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області підтверджує, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0177 площею, 0, 4634 га належить гр. ОСОБА_2 відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №20 -26 -12 виданий 27.01.1998 року. (а.с.22).

Згідно витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 31.03.2023 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером - :01:001:0177 становить - 50 580,66 грн. (а.с. 23).

Відповідно до довідки від 06.02.2023 року №82 виданої Терешківським старостинським округом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в Черкаській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала та була зареєстрована в с. Сердегівка, Шполянського району Черкаської області. Знята з реєстрації 16.05.1995 року. Підстава: Книга погосподарського обліку №2 Сердегівської сільської ради народних депутатів Шполянського району Черкаської області за 1991 -1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 ; домова книга для прописки громадян с. Сердегівка, Шполянського району Черкаської області за 1991-2006 роки. (а.с. 24).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 07.03.2023 року №89, ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на підставі договору дарування від 24.10.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2205 та розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0177 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 25).

Відповідно до виписки з погосподарської книги №78 від 12.07.2021 року виданої Сердегівським старостинським округом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в Черкаській області, згідно погосподарської книги Сердегівської сільської ради №2 номер погосподарського об`єкта 0117-3 за ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 на праві власності рахується житловий будинок з надвірними спорудами який розташований на приватизованій земельній ділянці в розмірі 0,51 га. (а.с. 26).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно ст. 17, 22, 23, 67 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993 року, яка була чинним на дату прийняття рішення Сердегівською сільською радою народних депутатів рішення від 18.08.1993 року, громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.

Відповідно до п. 1 Декрету Кабінету Міністрів України « Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року N 15-92 сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Забороняється передача у приватну власність земельних ділянок на територіях зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно п.а, ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 24.10.1995 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок, що знаходиться в с. Сердегівка, Шполянського району, Черкаської області на земельній ділянці розміром 5600 кв.м. На цій земельній ділянці розташовано: будинок дерев`яний, мазаний глиною, крівля шиферна, житлова площа якого 20,4 кв.м., позначеного в поетажному плані під літерою «А», криниця - «К». (а.с. 11-12).

Відомості по власника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.07.2021 року.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Шполянської міської ради житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0177, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних, які містяться у Державному акті на право приватної власності на землю серія ЧР 20 26 12 виданого 27.01.1998 року на підставі рішення №7 від 18.08.1993 року Сердегівської сільської ради народних депутатів, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,51 га, на території с. Сердегівка, Сердегівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12. (а.с. 14).

З огляду на вищезазначені встановлені обставини справи у цій справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 134 ЦК УРСР в редакції станом від 18.07.1963 року, яка була чинною на дату кладення договору дарування житлового будинку, жилий будинок, що знаходиться в сільській місцевості (або частина його), може відчужуватись громадянинові лише за умови, коли йому в установленому порядку надається в користування земельна ділянка при будинку, за винятком продажу будинку на знос.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993 року, яка була чинна на дату укладання договору дарування житлового будинку, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Згідно п.п.ґ п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про судову практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Як встановлено судом, на момент укладання договору дарування 25.10.1995 року земельна ділянка у розмірі 56 соток була передана у власність ОСОБА_2 за рішенням сесії Сердегівської сільської ради народних депутатів від 18.08.1993 року. В той же час, Державний акт на право приватної власності на землю, який підтверджує право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 був виданий 27.01.1998 року, на підставі згаданого рішення сесії сільської ради. У договорі дарування про перехід права власності на земельну ділянку нічого не зазначено. Тобто доля земельної ділянки не вирішена. Волі ОСОБА_2 на перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_1 у договорі дарування зафіксовано не було.

Відповідно до п.4 Декрету Кабінету Міністрів України « Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року N 15-92, установлено, що громадяни України мають право продавати або іншими способами відчужувати земельні ділянки, передані їм для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, без зміни їх цільового призначення. Договір купівлі-продажу або іншими способами відчужування земельної ділянки посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про власність» від 7 лютого 1991 року №697-ХІІ в редакції від 11.04.1995 року, який був чинним на дату укладання договору дарування спірної земельної ділянки, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про власність» громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну.

Відповідно до п.7 розділу Х Земельного кодексу України 25 жовтня 2001 року № 2768-III громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до п.10 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ, Закону України « Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI, документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Судом встановлено, що відомості про земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру 26.11.2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 06.06.2013 року наданої Шполянським районним відділом Черкаської регіональної філії Центру ДЗК. (а.с. 17-22).

Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування розміщеного на ній майна, не є безмежним, оскільки в будь-якому випадку обумовлюється наявною у власника необхідністю використовувати майно за цільовим призначенням.

У порушення законодавства ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку під житловим будинком для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,51 га, що суперечило вимогам ст. 67 Земельного кодексу України 1990 року.

Тобто попередній власник майна оформив право власності на земельну ділянку із порушенням діючого на той час законодавства, тому перехід прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі не може бути здійснений.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993 року, яка була чинна на дату укладання договору дарування житлового будинку, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Відповідно до ст. 67 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993 року, розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара.

Оскільки договір відчуження житлового будинку взагалі не містив інформації щодо передачі у власність позивача земельної ділянки, а відповідно до норми закону, яка була чинна на дату укладання договору дарування житлового будинку, перехід права власності за земельну ділянку при переході права власності на будівлю і споруду можливий був не більше 0,25 гектара, позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0177, площею 0,4634 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не можуть бути задоволені.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє позивачеві в задоволенні позовних вимог, суд залишає судові витрати на рахунку позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 14, 51 Конституції України, ст. 17, 22, 23, 67 Земельного кодексу України 1990 року, ст. 13, 14 Закону України «Про власність», Декрету Кабінету Міністрів України « Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992, ст. 134 ЦК УРСР в редакції станом від 18.07.1963 року, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити на рахунку ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь