УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р.Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

при секретарі Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що 31.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі №753/22668/18 за позовом АТ КБ«Приватбанк» до ОСОБА_1 , позовні вимоги задоволено, було видано виконавчий лист від 21.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк»: 15477,58 грн. заборгованість за кредитним договором та судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що набрало законної сили 02.07.2019 року.

При підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС-виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Докази втрати, непред`явлення на виконання виконавчого документа додано до заяви.

Даний виконавчий документ був отриманий представником АТ КБ «Приватбанк» та втрачений. У зв`язку із великою кількістю виконавчих документів та з урахуванням епідеміологічної ситуації і введення воєнного стану в Україні, своєчасно звернутись до суду для отримання дубліката та пред`явлення виконавчих документів до виконання не вбачалось можливим.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про розгляд справи повідомленні належним чином, що не перешкоджає для розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Питання про видачу дубліката виконавчого листа врегульовано розділом ХІІІ ЦПК України Перехідні положення.

Відповідно до п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі №753/22668/18 за позовом АТ КБ«Приватбанк» до ОСОБА_1 , позовні вимоги задоволено, було видано виконавчий лист від 21.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ«Приватбанк»: 15477,58 грн. заборгованість за кредитним договором та судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що набрало законної сили 02.07.2019 року.

Згідно довідки про втрату виконавчого документу від 08.11.2022 року виконавчий документ суду від 21.11.2019 року по справі №753/22668/18 було втрачено та до виконання не пред`являвся, у зв`язку із великою кількістю виконавчих документів та з урахуванням епідеміологічної ситуації (продовження карантину через COVID-19) і введенням воєнного стану в Україні.

Статтею 431 ЦПК України передбачена процедура звернення судових рішень до виконання, зокрема зазначеною статтею встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які вадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1. 2ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»зі змінами від 02.06.2016 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

На підставі зазначеного, суд вважає за можливе видати дублікат виконавчого документа. звернувши до виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2019 року, оскільки рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначити назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа. Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналами, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкової для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конституції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З огляду на дату ухвалення судового рішення по суті спору трирічний строк для звернення виконавчого листа до примусового виконання рішення суду закінчився у червні 2022 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжено 18.08.2023р.

Постановою від 25.04.2023 р. № 383 Кабінет Міністрів України через COVID-19 продовжив режим надзвичайної ситуації в єдиній державній системі цивільного захисту, а також карантин на всій території України до 30 червня 2023 року.

Враховуючи проведення активних воєнних дій на території України, введення воєнного стану, суд приходить до висновків про поважність пропуску строку пред`явленням виконавчого листа до виконання, який було втрачено.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституція Українив статті 127 закріпила однією з основних засад судочинства обов`язковість судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2019 року є чинним, не втратило своєї законної сили, суд вважає можливим поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України, п. 17.4 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

Заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», № 753/22668/18 від 26.07.2019р.

Видати АТ КБ «Приватбанк» дублікат виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», № 753/22668/18 від 26.07.2019 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Бородіна