КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/7553/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/11686/22

30 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Сушко Л.П.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Степаненко Юлії Миколаївни на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Митрофанової А.О., у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитра Валентиновича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (стягувач), ОСОБА_3 про визначення частки майна в спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника в спільній сумісній власності, в якому просив визначити частку майна боржника - ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 .

Подання мотивовано тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. знаходяться два виконавчих провадження:

№ 65936641 з виконання виконавчого листа № 760/6758/20 від 15.06.2021 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 1 315 265,33 грн.,

№ 68267145 з виконання виконавчого листа № 760/6758/20 від 15.06.2021 року, виданого Солом'янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 10 510 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є - ОСОБА_1 .

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майно та/або кошти, належні боржнику на праві приватної власності, та на які можливо звернути стягнення - відсутні.

У процесі виконання рішення суду встановлено, що з 12.02.2011 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації права власності - 26.08.2016 року, отже нерухоме майно вважається таким, що набуте за час шлюбу. Також, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відмітка про «спільну сумісну власність», що підтверджує факт перебування майна у спільній власності подружжя.

Посилаючись на те, що дружина та чоловік мають рівні права на майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, приватний виконавець вважає, що боржнику - ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності частина квартири АДРЕСА_1 , яка була набута під час перебування у шлюбі та просив подання задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. про визначення частки майна в спільній сумісній власності задоволено.

Визначено частку майна боржника - ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 частини.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Степаненко Ю.М. про залишення подання без розгляду - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Степаненко Ю.М. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року та постановити нову, якою у задоволенні подання приватного виконавця відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що згідно даних Державного реєстру речових прав, квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не належить. Право власності зареєстровано за іншою особою. Водночас, ст. 443 ЦПК України, якою керувався приватний виконавець при зверненні до суду, передбачає можливість визначення частки у майні, яким спільно з іншими особами, володіє саме боржник.

Вказувала на те, що самовільний поділ приватним виконавцем квартири АДРЕСА_1 навпіл та згода суду першої із такою позицією доказово ніяк не підкріплений, адже повноваженнями оцінити внесок кожного із подружжя у спільну сумісну власність наділений виключно суд в рамках розгляду судового спору про поділ майна, за чим і звернувся боржник до Голосіївського районного суду м. Києва.

Посилалася на те, що судом не було враховано висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, що такий спір має вирішуватися в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VІ «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Крім того, звертала увагу на те, що 27.10.2018 року в рамках вказаного виконавчого провадження № 55495094 було описано та арештовано майно боржника - квартиру АДРЕСА_2 . 14.09.2019 року право власності на вказану квартиру в рахунок погашення заборгованості у даному виконавчому провадження було зареєстровано за стягувачем. Тому, борг вже був погашений за рахунок належного йому нерухомого майна.

Приватний виконавець Ляпін Д.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Хоменко І.М. у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для її скасування немає.

30 травня 2023 року до суду надійшла заява представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Хоменко І.М. про відкликання відзиву на апеляційну скаргу та визнання апеляційної скарги. Заява мотивована тим, що 25 травня 2023 року ОСОБА_4 , в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/4577/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя після розірвання шлюбу, було подано позов про визнання права власності на квартиру, яка є предметом даного спору, в якому міститься інформація, що на день постановлення оскаржуваної ухвали право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 , саме тому, вказані обставини вказують на наявність спору, і дана справа повинна розглядатися в порядку позовного провадження, і доводи апеляційної скарги є обгрунтованими. Посилаючись на наведене, представник ОСОБА_3 адвокат Хоменко І.М. просив прийняти відмову від відзиву на апеляційну скаргу, прийняти заяву про визнання апеляційної скарги, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду.

В судове засіданні учасники справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Хоменко І.М. надіслав заяву про відкликання відзиву на апеляційну скаргу та визнання апеляційної скарги, в якій зокрема, просив розглядати справу за відсутності ОСОБА_3 та її представника.

Представник ОСОБА_1 адвокат Степаненко Ю.М. надіслала заяву про відкладення розгляду справу, посилаючись на те, що вона не зможе прийняти участь у даному судовому засіданні, оскільки на цей час вже раніше призначене судове засідання у Апеляційній палаті ВАКС на цей же час.

Колегія суддів, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала, що розгляд справи можна провести за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи та ухвалу суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, розрахунку остаточної суми пені за договором позики - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відсотки за користування позикою - 413 728 грн., інфляційні втрати - 765 541,32 грн., 3% річних - 135 996,01 грн., а всього 1 315 265,33 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 510 грн. судового збору.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. від 01.07.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65936641 на підставі виконавчого документу № 760/6758/20, виданого 15.06.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 1315265,33 грн., якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади м. Києва було встановлено, що боржник змінив місце реєстрації на: АДРЕСА_3 .

У зв?язку з чим приватний виконавець виніс постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 29.08.2022 року, відповідно до якої було змінено адресу: АДРЕСА_4 на нову: АДРЕСА_3 .

Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65936641 від 01.07.2021 року та постанову про відкриття виконавчого провадження № 68267145 від 21.01.2022 року. Постанови було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 56793551.

Зазначеними постановами було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постанови було надіслано сторонам виконавчого провадження засобами поштового зв`язку за адресою, вказаною у виконавчих документах.

Лист із постановою про відкриття виконавчого провадження № 65936641 було надіслано боржнику 01.07.2021 року за адресою, вказаною у виконавчому документі (ШКІ № 262).

02.08.2021 року лист з постановою було повернуто, у зв?язку з закінченням терміну зберігання.

Лист із постановою про відкриття виконавчого провадження № 68267145 було надіслано боржнику 21.01.2022 року за адресою, вказаною у виконавчому документі (ШКІ № 510).

Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 03.02.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Зазначену постанову направлено 5-м банківським та іншим фінансовим установам. Інформації про наявність коштів боржника, що знаходяться на рахунках у зазначених банківських та фінансових установах, на адресу виконавця не надходило.

29.01.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Як вбачається з листа Центрального відділу державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві від 27.07.2018 року № 3684/16.1-09, виявлено актовий запис про шлюб № 222 від 12.02.2011 року, складений на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформаційної довідки № 136103415 від 31.08.2018 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 725. Дата державної реєстрації права власності - 26.08.2016 року.

01.03.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування квартири, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю. Також, у даному договорі вказано, що дарування квартири здійснюється за згодою чоловіка дарувальника, справжність підпису якого на заяві-згоді засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю. 26.02.2019 року, за реєстровим № 380.

Постановою Верховного суду від 10.08.2022 року визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 01 березня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., зареєстрований в реєстрі за номером 434.

Таким чином, нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , вважається таким, що набуте за час шлюбу.

Звертаючись в суд з поданням, приватний виконавець посилається на те, що боржник у добровільному порядку не виконав судове рішення, тому просить суд визначити частку майна боржника - ОСОБА_1 у майні, а саме у квартирі АДРЕСА_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_7 , у розмірі частки.

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з наявності доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою є адекватним ступенем втручання у його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини. Визначаючи частку боржника ОСОБА_1 в спільному майні подружжя, суд виходив з рівності сторін, оскільки під час розгляду подання боржником не було доведено іншого, а саме, що частки в спільному майні подружжя є іншими.

Такий висновок суду не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця (стаття 443 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11(провадження № 14-31цс21) вказано, що «спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача (абзац перший частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови)».

У справі, яка переглядається, приватний виконавець Ляпін Д. В. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з колишньою дружиною ОСОБА_3 . Водночас, в суді першої інстанції, боржник заперечував належність йому спірного майна на праві спільної сумісної власності. Отже у даній справі наявний спір про право, який підлягає вирішенню в позовному провадженні, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 585/1695/20 (провадження №61-21244св21).

Зважаючи на необхідність урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21), та в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 585/1695/20 (провадження №61-21244св21), колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Оскільки під час розгляду справи, встановлено наявність спору про визначення частки майна боржника в спільному майні подружжя, яким він володіє спільно з колишньою дружиною ОСОБА_3 , зазначений спір підлягає вирішенню не в порядку, передбаченому розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, а в позовному провадженні, а тому суду першої інстанції належало залишити подання приватного виконавця без розгляду. Узагальнюючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, судове рішення суду першої інстанції - скасуванню, а подання приватного виконавця Ляпіна Д. В. залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Степаненко Юлії Миколаївни задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2023 року.

Головуючий: Судді: