Справа №461/5371/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивака звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Москва помер її син ОСОБА_3 , який був громадянином російської федерації, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане 26.02.2021 р., про що вчинено відповідний актовий запис. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за позивачкою, її чоловіком - ОСОБА_2 та їх померлим сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №18019 від 05.04.1994 р., яке видане Відділом приватизації житла Львівської міської адміністрації. ОСОБА_1 27.06.2023 р. звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. із заявою про оформлення спадщини після смерті сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідь на вказане звернення листом вих. №378/01-16 від 30.06.2023 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л., з покликанням на ст. 1270 ЦК України повідомлено, що відповідно до поданих документів позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті сина, ОСОБА_3 при цьому, їй рекомендовано звернутись із позовом до суду з метою реалізації своїх спадкових прав у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивачка вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 пропущений нею з поважних причин, оскільки син помер на території російської федерації, крім того зазначає, що тривалий час вона не мала змоги отримати свідоцтво про смерть через відсутність можливості виїхати на територію російської федерації через обмеження в пересуванні, в т.ч. пов`язані із карантинними обмеженнями, які були введені у зв`язку із поширенням covid-19, а в подальшому початком збройної агресії росії на території України. Зважаючи на вказані обставини інших способів отримання цього документу у ОСОБА_3 не було. Позивачка зазначає, що вона та її чоловік ОСОБА_2 є людьми похилого віку, які мають постійні проблеми зі здоров`ям. У 2019 р. у зв`язку із тривалою хворобою ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою Галицької МСЕК №318464 від 21.10.2019 р. Після встановлення інвалідності ОСОБА_2 періодично тривалий час проходила різні медичні обстеження та реабілітацію. З 19.11.2019 р. по 25.11.2019 р. позивачка стверджує, що перебувала на стаціонарному лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Держаної прикордонної служби України у м. Львові (на вул. Личаківській, 107 у м. Львові) у зв`язку із ускладненням деформуючого артрозу лівого колінного суглобу та значним порушенням функції ходи та 20.11.2019 року їй було зроблено хірургічну операцію з тотального цементного ендопротезування лівого колінного суглобу перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3586 від 25.11.2019 р. Після проведеного хірургічного втручання ОСОБА_2 тривалий час проходила реабілітацію для відновлення нормальної функції ходи. Позивачка стверджує, що з 11.02.2022 р. по 18.02.2022 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у ВП «Лікарня Св. Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» у зв`язку із діагнозом камінь жовчного міхура з іншим холециститом, у зв`язку із чим їй також було проведено хірургічну операцію, після чого вона також тривалий час проходила реабілітацію. Позивачка вважає, що дані причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини є поважними, такими які перешкодили їй вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Просить позовні вимоги задовольнити, визнати причини пропуску поважними та визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

21.07.2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов, щодо прийняття заочного рішення у справі не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що протии задоовлення позову не заперечує, просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Зазначив, що вони з позивачкою є людьми похилого віку, періодично проходять лікування від захворювань. З 2019 року, у зв`язку із тривалою хворобою у дружини було встановлено другу групу інвалідності, після чого вона періодично тривалий час проходила різні медичні обстеження та реабілітацію. З 19 по 25 листопада 2019 р. ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку із значним порушенням функції ходи та 20 листопада 2019 року їй було проведено хірургічну операцію, після чого вона тривалий час проходила реабілітацію для відновлення нормальної функції ходи. 3 11 по 18 лютого 2022 року дружина також перебувала на стаціонарному лікуванні через що було проведено хірургічну операцію та проходила реабілітацію. Отримати свідоцтво про смерть сина ОСОБА_3 не було можливості і через обмеження у пересуванні, в т.ч. пов`язаних із введення карантину у зв`язку із поширенням covid-19, а в подальшому початком збройної агресії росії на території України. Зважаючи на вказані обставини інших способів отримання свідоцтво про смерть сина не було. Вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина, який проживав у м. москва.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 05.08.1967 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження від 05.08.1967 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 /а. с. 5/.

Згідно з копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а. с. 6/.

З копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. москва російської федерації / а. с. 7-8/.

27.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. з заявою про оформлення спадщини після смерті сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 9/.

З листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. від 30.06.2023 року адресованого ОСОБА_1 вбачається, що у відповідь на звернення позивачки щодо оформлення спадщин після смерті її сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено, що відповідно до статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Доказом, який б підтверджував постійне проживання спадкоємця із спадкодавцем на час смерті, може бути довідка органу реєстрації місця проживання, про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем. Відповідно до поданих документів ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті сина, ОСОБА_3 , а тому їй рекомендовано звернутись із позовом до суду з метою реалізації своїх спадкових /а. с. 10/.

Згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 05.04.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 / а. с. 11/.

З довідки №2/1856 від 29.05.2023 року виданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 05.04.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією згідно з розпорядженням №406 від 05.04.1994 року, зареєстрованого ЛМБТІ за р.№8294 /а. с. 12/.

З долучених до матеріалів справи довідок та виписок з медичних карток вбачається, що у 2019 році у зв`язку із тривалою хворобою ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності, після чого вона періодично тривалий час проходила різні медичні обстеження та реабілітацію. Зокрема, з 19.11.2019 р. по 25.11.2019 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Держаної прикордонної служби України у м. Львові (на вул. Личаківській, 107 у м. Львові) у зв`язку із ускладненням деформуючого артрозу лівого колінного суглобу та значним порушенням функції ходи та 20.11.2019 року їй було зроблено хірургічну операцію з тотального цементного ендопротезування лівого колінного суглобу перебувала на стаціонарному лікуванні. Після проведеного хірургічного втручання ОСОБА_2 тривалий час проходила реабілітацію для відновлення нормальної функції ходи. З 11.02.2022 р. по 18.02.2022 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у ВП «Лікарня Св. Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» у зв`язку із діагнозом камінь жовчного міхура з іншим холециститом, у зв`язку із чим їй також було проведено хірургічну операцію, після чого вона також тривалий час проходила реабілітацію /а. с. 13-20/.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивачка звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 27.06.2023 року, у зв`язку з тим, що не могла раніше отримати свідоцтво про смерть, оскільки отримати таке було необхідно в іншій країні та отримати апостиль. Крім того, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я проходила лікування у медичних закладах.

Згідно п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року у справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Враховуючи наведене суд вважає, що причини пропуску строку на прийняття спадщини наведені позивачкою є поважними.

Оскільки спадщина за померлим ОСОБА_3 ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивачка не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивачка в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити та визначити позивачці один місяць для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1217, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий одномісячний строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повний текст судового рішення складено 31.07.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.