Справа № 347/2237/22
Провадження № 2/347/136/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики №Л04821-1 від 04.08.2021року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики №Л04821-1 від 04.08.2021року, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №Л04821-1 за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 162 600грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» ( 1 дол.США =27,10грн.) на день укладення договору еквівалентно 6000дол. США та відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику до 04.01.2022р. На підтвердження істотних умов договору позики відповідачем 04.08.2021р. була власноруч складена та написана розписка, за змістом якої він підтвердив, що отримав у позивача позику у сумі 162 600грн. та зобов`язався її повернути у строк до 04.01.2022р. Проте, відповідач свої зобов`язання виконав частково та повернув позивачу 1350 дол.США. В подальшому відповідач умисно ухиляється від повернення грошових коштів, у зв`язку з чим у нього утворилась сукупна заборгованість у розмірі 507 278,10грн., що еквівалентно 12 713,73 дол.США., яка складається з 185 535грн. - основна сума заборгованості; 319 120, 20грн. - неустойка за прострочення виконання зобов`язання; 2 622, 90грн. - три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання.Просить позов задоволити.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 26.04.2023 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1ст.526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено в судовому засіданні 04.08.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №Л04821-1 за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 162 600грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» ( 1 дол.США =27,10грн.) на день укладення договору еквівалентно 6000дол. США та відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику до 04.01.2022р.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З цього приводу Верховним Судом України в постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17 висловлений правовий висновок, де зазначено, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.

Згідно, ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Згідно матеріалів справи вбачається, що на підтвердження істотних умов договору позики відповідачем 04.08.2021р. була власноруч складена та написана розписка, за змістом якої він підтвердив, що отримав у позивача позику у сумі 162 600грн. та зобов`язався її повернути у строк до 04.01.2022р. (а.с.29).

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1,2 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п.5 договору відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики, визначену в п.1 даного договору відповідно до Графіка повернення позичальником грошових коштів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не виконав своє зобов`язання за договором позики в повному обсязі, оскільки повернув позивачу тільки 1350 дол.США.

Пунктами 10-11 договору передбачено, що позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання за даним договором. У разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 1% від загальної су ми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В силу вимог ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З цих підстав обчислення неустойки обчислюється до 23.02.2022р., та відповідно період прострочення грошового зобов`язання по вказаному договору становить 172 календарні дні.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно проведеного позивачем розрахунку розрахунок неустойки за прострочення виконання зобов язання обчислюється за наступною формулою: С х РП х Д /100. де С - основна сума заборгованості. РП - розмір неустойки, зазначений в договорі, Д - кількість днів прострочення.

Отже, неустойка дорівнює 185 535,00 (основна сума заборгованості) х 1 (розмір неустойки, зазначений у договорі - 1% за кожний календарний день прострочення) х 172 (кількість днів у періоді прострочення грошового зобов`язання) /100, що складає 319 120,20грн.

Розрахунок 3 (трьох) відсотків річних за прострочення виконання зобов 'язання обчислений за формулою: С х 3 х Д / 365 / 100, де С - основна сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення.

А тому, три відсотки річних становлять 185 535,00грн. (основна сума заборгованості) х 3 (відсотки річних) х 172 (кількість днів у періоді прострочення грошового зобов`язання) / 365 / 100, що дорівнює 2 622,90грн.

Таким чином, розрахунок сукупного розміру заборгованості за договором позики №3104821-1 від 04.08.2021 року становить 507278,10грн., з яких 185 535,00 (основна сума заборгованості), 319 120,20 (неустойка) та 2 622,90 (3 відсотки річних).

Відповідно до положень ч.3ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 5 072,78грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 74 214грн.

На підставі наведеного, ст.ст.509, 526, 530, 610, 629, 1046-1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) сукупну заборгованість за договором позики №Л04821-1 від 04.08.2021 року у розмірі 507 278 (п`ятсот сім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 10 копійок, з яких 185 535 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок - основна сума заборгованості; 319 120 (триста дев`ятнадцять тисяч сто двадцять) гривень 20 копійок - неустойка за прострочення виконання зобов`язання; 2 622 (дві тисячі шістсот двадцять дві) гривні 90 копійок - три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання, а також судовий збір у розмірі 5 072 (п`ять тисяч сімдесят дві) гривні 78 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 74 214 (сімдесят чотири тисячі двісті чотирнадцять) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.