Дата документу 01.08.2023 Справа № 333/1784/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1784/20
Провадження №22-ц/807/1528/23
Головуючий в 1-й інстанції Петренко Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарКниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 25 травня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 січня 2020 року, він через турагента ФОП ОСОБА_3 , що діє на підставі Агентського договору на реалізацію турпродукту № 7530/15 від 12.02.2016 від імені та за дорученням туроператора ТОВ "ДЖОІН АП", уклав договір про надання туристичних послуг № 01 15-01 (далі Договір), відповідно до умов якого туроператор через турагента зобов`язується відповідно до заявки туриста забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. Зокрема туроператор мав надати для нього та його дружини ОСОБА_4 туристичний продукт, що включав послуги з авіаперевезення та розміщення в готелі Indigo Inn Hotel 4* в номері Superior Double Room за системою харчування "НВ", що знаходиться в Греції (о. Крит) в період з 31.05.20 по 07.06.20, за ціною 840 EUR за комерційним курсом туроператора станом на 15.01.20 - 28,09 грн., що в національній валюті становило 23596 грн. 17.01.2020 позивачем через турагента здійснено передплату за вказаний туристичний продукт готівкою в розмірі 30 % його загальної вартості, що становить 252 EUR (за комерційним курсом туроператора 7079 грн.), що підтверджується квитанцією № 858901 серія 10 ВАА. Решта коштів мала бути сплачена не пізніше ніж за 30 днів до початку подорожі. Проте, після укладення вказаного договору відбулися події, які істотно змінили обставини, якими він керувався при укладенні договору, що якби він міг це передбачити, то не уклав би цей договір або уклав би його на інших умовах, тому змушений просити суд про захист своїх порушених прав. Так, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID- 19), Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVІD-19» (з подальшими змінами), якою на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 до 24.04.2020 і введено ряд заборон та обмежень. Крім того, у вказаний період істотно змінився комерційний курс туроператора з 28,01 грн. за 1 EUR станом на 15.01.20 до 30,77 грн. за 1 EUR станом на 09.04.20, а з 01.04.20 він очікує суттєве скорочення власних доходів, що пов`язане з тяжкою економічною і соціальною ситуацією в державі. 30.03.2020 року позивач через месенджер Viber звернувся до турагента з проханням роз`яснити ситуацію щодо надання туристичних послуг за укладеним договором в умовах пандемії COVІD-19 та умовами анулювання замовленого туру, також 03.04.2020 року він звернувся з аналогічним запитом безпосередньо до туроператора через електрону пошту, проте отримав відповідь про можливість ануляції лише із штрафними санкціями, розмір яких буде розрахований після завершення туру та може складати до 100 % від його вартості, йому надано пораду чекати і нічого не робити. Запропоновані умови вирішення спірної ситуації йому не підходять, що спонукало звернутися до суду з позовом про розірвання договору про надання туристичних послуг № 0115-01, та просити суд на підставі ст.ст.652-653, 1212 ЦК України розірвати вказаний договір у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні та стягнути з відповідача отримані від нього передплату в розмірі 30 % від загальної вартості туристичного продукту - 252 EUR, що в національній валюті за комерційним курсом туроператора станом на 11.04.20 - 30,76 грн., становить 7 751,52 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

РішеннямШевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2023 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що предметом позову є припинення договірних відносин, через істотну зміну обставин, якими керувались сторони при укладанні договору та визначення наслідків такого припинення.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ТОВ «ДЖОІН АП», зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2020 року, ОСОБА_1 через турагента ФОП ОСОБА_3 , що діяв на підставі Агентського договору на реалізацію турпродукту № 7530/15 від 12.02.2016 від імені та за дорученням туроператора ТОВ "ДЖОІН АП", уклав договір про надання туристичних послуг № 01 15-01 (далі Договір) (т. 1 а.пр. 7-11).

Відповідно до п. 2.1 договору, предметом договору є те, що туроператор через турагента зобов`язується відповідно до заявки туриста на бронювання (лист бронювання) забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.

Визначені істотні умови договору. Зокрема сторони дійшли згоди, що відповідно до підпункту 11 пункту 2.1. договору вартість туристичного обслуговування становить 840 EUR за курсом станом на 15.01.2020 року 28,09 грн. в гривні 23596 грн., станом на 17.01.2020 року сплачено 7079,00 грн. (252 EUR).

Даним договором визначено права та обов`язки сторін.

Відповідно до п. 3.4.5. договору турист має право відмовитися від замовленого продукту з урахуванням наслідків, передбачених договором.

В п. 4 договору визначено порядок виконання договору.

Відповідно до п. 4.13. договору зміна ціни туристичного продукту після підтвердження бронювання допускається лише у разі необхідності врахування зміни тарифів на транспортні послуги, запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів та інших обов`язкових платежів, зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена вартість туристичного продукту.

Відповідно до п. 4.14. договору зміна ціни туристичного продукту можлива не пізніш як за 20 днів до початку туристичної подорожі. При цьому збільшення ціни туристичного продукту не може перевищувати п`яти відсотків його початкової ціни. У разі, якщо ціна туристичного продукту вища за початкову ціну на п`ять відсотків, турист має право відмовитися від виконання договору, а туроператор через турагента зобов`язаний повернути йому раніше сплачену суму.

Відповідно до п. 4.14.1 договору сторони домовилися, що у разі збільшення комерційного курсу туроператора вартість неоплаченого або неповністю оплаченого туристичного продукту (туристичної послуги) у строки передбачені умовами оплати туру пропорційно збільшуються.

Відповідно до п. 4.22 договору туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; - невиконання або неналежне виконання умов договору сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин, які вказані в даному договорі або є результатом подій, які туроператор/турагент та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

В п. 5 договору визначено порядок розрахунків.

Відповідно до п. 5.1 договору під час заповнення листа бронювання, турист здійснює туроператору через турагента передплату в розмірі не менше 30 % від загальної вартості замовленого туристичного продукту та супутніх послуг.

В п. 7 договору визначено відповідальність сторін.

В п. 9 договору визначено форс мажорні обставини, а саме п. 9.1. договору передбачено, що сторони звільняються від майнової відповідальності за невиконання зобов`язань передбачених договором, при виникненні форс мажорних обставин, а саме: повінь землетрус, цунамі, епідемії й інші стихійні явища природи, що віднесені в даній місцевості до розряду стихійних; лісові пожежі, вибухи, виходи з ладу чи ушкодження транспортних засобів; страйк, саботаж, локаут, оголошена чи неоголошена війна; революція, масові безладдя, терористичних актів, аварій і інші непередбачені ситуації, що безпосередньо вплинули на виконання умов даного договору; несприятливі погодні умови, що не є стихійними явищами, але які приводять до неможливості надання послуг в повному обсязі та належної якості, прийняття державними органами нормативних актів, що призвели до неможливості належного виконання сторонами зобов`язань, які вони взяли на себе відповідно до умов даного договору; інших подій в країні перебування чи регіоні, що несуть в собі загрозу життю, здоров`ю та особистій безпеці туристам, а також інших обставин, які не залежать від волі сторін.

Відповідно до п. 9.1. договору при настанні будь-якої вищевказаної форс мажорної обставини, за згодою сторін, дія чинного договору або продовжується, або переноситься, або припиняється.

Відповідно до п. 10.1. договору, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до закінчення терміну туру. В частині фінансових взаємовідносин діє до моменту повного розрахунку сторін по договору.

Відповідно до квитанції № 858901 від 17 січня 2020 року ОСОБА_1 на виконання умов договору сплатив ФОП ОСОБА_2 за туристичні послуги 7079,00 грн. (т. 1 а.пр. 12)

Відповідно до платіжного доручення №1878 від 21.01.2020 на рахунок відповідача за договором з позивачем було зараховано суму розмірі 5410 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 перерахував ТОВ ДЖОІН АП! грошові кошти за туристичні послуги (т. 1 а. пр. 56, 59).

Відповідачем надано до суду копію договору публічної оферти на реалізацію турпродукту та гарантійний лист Millenium Travel Center від 01.10.2020 року, відповідно до якого останній гарантує ТОВ ДЖОІН АП!, що грошові кошти в розмірі 303,45 євро отримані від турагенства по заявці № 1975415для туристів Ходько, депонуються туроператором на строк до 31.12.2021 року, згідно з грецьким законом (т. 1 а.пр. 82-94, 110-117, 119-130).

Відповідачем надсилався позивачу лист з повідомленням, про те що сплачені ним кошти зберігаються на депозиті Millenium Travel Center, та пропонують скористатися туристичними послугами з березня 2021 року (т. 1 а.пр. 145-149).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надав до суду переписку щодо ануляції заявки 1975415, з якої слідує, що заявка анульована у зв`язку з форс мажорними обставинами, тимчасовим обмеженням перетину державного кордону, направленим на попередження розповсюдженню на території України та Греції гострої респіраторної хвороби Covid-19 та запропоновано альтернативний тур (т. 1 а.пр. 160-170).

Відповідно до листа про взаємозалік за вих № 05/05 від 05 травня 2021 року ФОП ОСОБА_2 просив генерального директора ТОВ ДЖОІН АП! у зв`язку з анулюванням заявки переплату по заявці 1975415 від 20.01.2020 року в розмірі 5410,00 грн. зарахувати в рахунок оплати заявки № 2343640 від 01.05.2021 року (т. 1 а.пр. 204-205).

Кошти за заявкою №1975415 за Договором ОСОБА_5 у розмірі 5410 грн були зараховані у рахунок заявки 2343640 для туриста ОСОБА_5 (копія листа ФОП ОСОБА_2 від 05.05.2021 та роздруківка ваучера про замовлення туристичних послуг за заявкою 2343640 для ОСОБА_5 ). ОСОБА_5 послугами за новим договором, на оплату якого було здійснено взаємозалік у розмірі 5410 грн. скористався, будь-які заборгованості у туроператора перед позивачем відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, відповідач змінив дати туристичного обслуговування та запропонував позивачу інший туристичний продукт, з урахуванням необхідності забезпечення безпеки туристів, у зв`язку з чим кошти за заявкою №1975415 за Договором ОСОБА_5 у розмірі 5410 грн були зараховані у рахунок заявки 2343640 для туриста ОСОБА_5 (копія листа ФОП ОСОБА_2 від 05.05.2021 та роздруківка ваучера про замовлення туристичних послуг за заявкою 2343640 для ОСОБА_5 ). ОСОБА_5 послугами за новим договором, на оплату якого було здійснено взаємозалік у розмірі 5410 грн. скористався. Таким чином, підстав для стягнення суми у розмірі 5410,00 не має, а вимога щодо виплати різниці між сумою 7751,52 грн. та 5410 грн заявлена до неналежного відповідача. Крім того, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження наявності в діях відповідача протиправної поведінки, вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, за умови наявності складу яких можливе настання цивільно-правової відповідальності.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що підставою розірвання договору про надання туристичних послуг є істотні зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме з причини спалаху нової гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом та у зв`язку із підвищенням курсу іноземної валюти.

Згідно частин 1 та 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість зміни чи розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією. Водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/15484/17 (провадження № 12-282гс18).

Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено коронавірусом SARS-CoV-2»,на виконання якого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 року № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародних пасажирських перевезень, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій. В подальшому вказані обмеження були продовжені.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що істотно змінились обставини, якими сторони у справі керувалися при укладенні договору, оскільки дати туристичної поїздки були відтерміновані на невизначний строк, і в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане (оскільки, укладаючи спірний договір від 15 січня 2020 року ніхто зі сторін не міг передбачити винекнення форс-мажорної обставини та введення у березні 2020 року певних заходів запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Що стосується істотної зміни обставин при укладанні договору, які викликані коливання курсу іноземної валюти, то колегія суддів, зауважує, що таке коливання не було значним, і наслідки зміни курсу валюти в повній мірі передбачені умовами укладеного між сторонами договору, тому такі обставини не є достатніми і обґрунтованими для реалізації вимог ст. 652 ЦК України щодо розірвання договору.

Між тим, істотна зміна обставин, якими сторони у справі керувалися при укладенні договору, а саме спалах нової гострої респіраторної хвороби СОVID-19 і карантинні обмеження пов`язані з цим, в даному випадку не є підставою для розірвання договору про надання туристичних послуг, зважуючи на таке.

Відповідно до квитанції № 858901 від 17 січня 2020 року ОСОБА_1 на виконання умов договору сплатив ФОП ОСОБА_2 за туристичні послуги 7079,00 грн. (т. 1 а.пр. 12)

Відповідно до платіжного доручення №1878 від 21.01.2020 на рахунок відповідача за договором з позивачем було зараховано суму розмірі 5410 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 перерахував ТОВ ДЖОІН АП! грошові кошти за туристичні послуги (т. 1 а. пр. 56, 59).

Відповідачем надано до суду копію договору публічної оферти на реалізацію турпродукту та гарантійний лист Millenium Travel Center від 01.10.2020 року, відповідно до якого останній гарантує ТОВ ДЖОІН АП!, що грошові кошти в розмірі 303,45 євро отримані від турагенства по заявці № 1975415для туристів Ходько, депонуються туроператором на строк до 31.12.2021 року, згідно з грецьким законом (т. 1 а.пр. 82-94, 110-117, 119-130).

Відповідачем надсилався позивачу лист з повідомленням, про те що сплачені ним кошти зберігаються на депозиті Millenium Travel Center, та пропонують скористатися туристичними послугами з березня 2021 року (т. 1 а.пр. 145-149).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надав до суду переписку щодо ануляції заявки 1975415, з якої слідує, що заявка анульована у зв`язку з форс мажорними обставинами, тимчасовим обмеженням перетину державного кордону, направленим на попередження розповсюдженню на території України та Греції гострої респіраторної хвороби Covid-19 та запропоновано альтернативний тур (т. 1 а.пр. 160-170).

Відповідно до листа про взаємозалік за вих № 05/05 від 05 травня 2021 року ФОП ОСОБА_2 просив генерального директора ТОВ ДЖОІН АП! у зв`язку з анулюванням заявки переплату по заявці 1975415 від 20.01.2020 року в розмірі 5410,00 грн. зарахувати в рахунок оплати заявки № 2343640 від 01.05.2021 року (т. 1 а.пр. 204-205).

Кошти за заявкою №1975415 за Договором ОСОБА_5 у розмірі 5410 грн були зараховані у рахунок заявки 2343640 для туриста ОСОБА_5 (копія листа ФОП ОСОБА_2 від 05.05.2021 та роздруківка ваучера про замовлення туристичних послуг за заявкою 2343640 для ОСОБА_5 ). ОСОБА_5 послугами за новим договором, на оплату якого було здійснено взаємозалік у розмірі 5410 грн. скористався.

Вказані обставини позивачем у справі не спростовані. Таким чином, сторони у справі фактично досягли згоди щодо приведення спірного договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, а саме туроператор зарахував сплачені йому позивачем за спірним договором кошти в рахунок іншого замовлення туристичних послуг, і позивач від такого зарахування не відмовився, послугами відповідача скористався. Враховуючи викладене відсутні підстави для розірвання спірного договору і стягнення з відповідача сплаченої за договором суми передплати з туристичний продукт.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 03 серпня 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О. З. Поляков