Справа № 698/221/23
Провадження № 2/698/93/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 липня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончар Т.О.,

представника позивача - прокурора Кириленка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіксаціїї,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області в інтересах днржави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області з даним позовом, в якому в обґрунтування вимог зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 будучи громадянкою Російської Федерації, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом 12.12.2019 № 2007 набула право власності на частину земельної ділянки площею 2,2922 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:002:0311 в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (на даний час територія Катеринопільської об`єднаної територіальної громади Звенигородського району Черкаської області). Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 085663, виданого Катеринопільським районним відділом земельних ресурсів 23.08.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11-06-787-00016. Право власності ОСОБА_1 на частку земельної ділянки площею 2,2922 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:002:0311 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.12.2019. Оскільки відповідач є іноземцем, а земельна ділянка, яку вона успадкувала відноситься до земель сільськогосподарського призначення, тому вона повинна була відчужити вказану земельну ділянку протягом року. Проте в порушення вимог ч. 4 ст. 81 та ст. 145 Земельного кодексу України протягом року відповідачка не здійснила відчуження земельної ділянки, отриману у спадок.

Посилаючись на викладене, прокурор просив суд припинити право власності ОСОБА_1 на частку земельної ділянки площею 2,2922 га, кадастровий номер :03:002:0311, розташовану на території Катеринопільської об`єднаної територіальної громади Звенигородського району Черкаської області ( раніше в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області), зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.12.2019 за № 34613475, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. (індексний номер 50186471) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності ОСОБА_1 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку та стягнути з відповідача судовий збір сплачений при подачі позову.

До розгляду справи по суті Прокурор подав клопотання про зменшення позовних вимог, а саме відмовився від позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, у даному позові підтримав одну вимогу про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіксації. Крім того, просить суд повернути Черкаській обласній прокуратурі судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 2684 грн. 00 коп..

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Увалою суду від 01.06.2023 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог та повернуто судовий збір.

Ухвалою суду від 01.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.06.2023 року.

Ухвалою суду від 26.07.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі.

В судовому засіданні, прокурор позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого.

Судом безспірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 являється іноземцем, а саме: громадянином Російської Федерації. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2019, ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкове майно, на право власності на частку земельної ділянки площею 2,2922 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 085663, кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0311, виданого Катеринопільським районним відділом земельних ресурсів 23.08.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11-06-787-00016. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.03.2023 року за № 324972457 вбачається, що власником на частку земельної ділянки є ОСОБА_1 та власником на частку земельної ділянки є ОСОБА_3 . Частиною 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т. ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року. Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення права власності, у відповідності до п. "д" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється виключно у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у випадках, коли земельна ділянка не відчужена протягом одного року, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Оскільки відповідачем ОСОБА_1 протягом року з часу переходу права власності на частку земельної ділянки площею 2,2922 га., кадастровий номер :03:002:0311 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222), розташована на території Катеринопільської об`єднаної територіальної громади Звенигородського району Черкаської області (раніше в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не відчужена, тому право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити.

Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97 року Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 348 ЦК України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Суд вважає, що примусове відчуження спірної земельної ділянки без компенсації відповідачу її вартості буде порушенням права власності, що узгоджується з правовою позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі № 513/444/15-ц.

Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що оскільки відповідачу ОСОБА_1 - громадянці Російської Федерації, на праві приватної власності належить частки земельної ділянки, отримана нею у спадок та добровільно, упродовж встановленого законодавством України річного строку, нею не відчужена, а тому право власності відповідачки на земельну ділянку підлягає примусовому припиненню, шляхом примусового відчуження земельної ділянки з поверненням виручених коштів, з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна, як передбачено ст. 348 ЦК України, ст.140, 145 ЗК України. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь Черкаської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.. На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіксаціїї - задовольнити частково. Припинити право власності ОСОБА_1 на частку земельної ділянки площею 2,2922 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:002:0311, розташована на території Катеринопільської об`єднаної територіальної громади Звенигородського району Черкаської області (раніше в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області), зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.12.2019 за № 34613475, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, шляхом її примусового відчуження з поверненням ОСОБА_1 виручених коштів, із вирахуванням витра, пов`язаних з відчуженням майна.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Черкаської обласної прокуратури (, місцезнаходження 18015, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ) судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Лазаренко