Справа №522/7382/23
Провадження №2/522/4012/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму за борговою розпискою в розмірі 286 487,43 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.11.2021 року він надав в борг ОСОБА_2 7 600 доларів США, що еквівалентно 277 921,36 грн згідно курсу НБУ на момент звернення до суду. Факт передачі коштів та отримання їх підтверджується розпискою від 05.11.2021 року. Втім, відповідач на момент звернення до суду позику йому не повернув та відмовляться в добровільному порядку виконувати свої зобов`язання, ігнорує телефонні дзвінки та уникає особистої зустрічі. На підставі цього він звернувся до суду з вказаним позовом та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 02 травня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

В судове засідання 15 червня 2023 року з`явився представник Позивача. Відповідач не з`явився, сповіщався належним чином. Судом оглянуто оригінал боргової розписки. Розгляд справи відкладено на 21 липня 2023 року.

В судове засідання 21 липня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від представника Позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі Позивача. Не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представника позивача у заяві від 21.07.2023 року, оцінивши і проаналізувавши докази, суд встановив наступне.

05 листопада 2021 року ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 7 600 доларів США від ОСОБА_1 , що підтверджується власноручно написаною розпискою про зобов`язався повернути борг ОСОБА_1 в сумі 7 600 доларів США в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі №564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що предметом договору позики від 05 листопада 2021 року, є сума боргу яка становить 7 600 доларів США, що еквівалентно 277 921, 36 гривень згідно курсу НБУ станом на момент звернення до суду.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 2 статті 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто у межах строку кредитування боржник має сплачувати проценти, розмір яких встановлено договором, а в разі подальшого неправомірного користування поза межами строку кредитування - 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У межах строку кредитування боржник має сплачувати проценти, розмір яких встановлено договором, а в разі подальшого неправомірного користування поза межами строку кредитування - 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір позики від 05 листопада 2021 року є безпроцентним договором.

Отже, у зв`язку з неправомірним використанням відповідачем грошових коштів у період з 01 квітня 2022 року по 10 квітня 2023 року, відповідач має сплатити 3% річних, що становить 8 566, 07 гривень.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2864,89 грн, який він просить стягнути з відповідача на його користь.

З урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 05 листопада 2021 року в розмірі 277 921 (двісті сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн 36 коп., 3 % річних в розмірі 8 566 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят шість) 07 коп. та судовий збір в сумі 2864 (дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн, 89 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 25 липня 2023 року

Суддя Л. М. Чернявська