Провадження № 2/752/3055/23
У Х В А Л А

06.04.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ракоїд Є.І.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Сербинівське» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом Приватного підприємства «Сербинівське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором позики №19122018 від 19.12.2018 р. в розмірі 165 000 гривень (в т.ч. 150 000 основної заборгованості та 15 000 гривень штрафу) та судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 24.01.2023 в даній справі відкрито провадження; справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представником позивача подано заяву, яку останній в судовому засіданні підтримав в повному обсязі, про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження машиномісця № НОМЕР_1 (літ.Б, підвал 1), площею 13.8 кв.м. за аресою: АДРЕСА_1 , та частку у статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство «Азалія» () - 67 307 гривнеьь або 94,4261%.

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що 19.12.2018 р. між сторонами в даній справі було укладено Договір позики №19122018, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано поворотну споживчу позику на ремонт і опорядкування житла в розмірі, встановленому в п.2.1 Договору (150 000 гривень); Позичальник зобов`язався повернути надані грошові кошти в строк до 19.12.2019 р. Однак, ОСОБА_1 , позичені кошти не повернув. Після виникнення заборгованості відповідач старанно уникає контакту з керівництвом ПП «Сербинівське», не відповідає на телефонні дзвінки, ухиляється від багаторазових спроб Позивача отримати хоча б розумні пояснення щодо причин неповернення суми боргу, в результаті чого борг залишається непогашеним майже 3 роки. Наразі існує імовірність віджучення ОСОБА_1 відчуження належного йому майна на користь інших осіб з метою уникнення відповідальності, що призведе до порушення прав позивача, в зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову.

Представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову ПП «Сербинівське» заперечила в повному обсязі, посилаючись на її необгрунтованість та неспівмірність заходів ціні позову.

Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо виконання умов укладеного договору позики.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача просить суд накласти арешт та заборону відчуження ОСОБА_1 машиномісця № НОМЕР_1 (літ.Б, підвал 1), площею 13.8 кв.м. за аресою: АДРЕСА_1 , та частки у статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство «Азалія» () - 67 307 гривень.

Однак, заходи забезпечення позову, що просить застосувати позивач, не є співмірними з розміром пред`явлених вимог.

Крім того, неврегулювання спору в добровільному порядку та не здійснення відповідачем дій щодо повернення позики, не є безумовною підставою для забезпечення позову.

Представником позивача не наведено обставин, що свідчать про існування перешкод в подальшому для виконання рішення суду або неможливість його виконання.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Сербинівське» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя