справа № 492/819/21
провадження № 2/492/58/23
25 травня 2023 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Гусєвої II.Д.,
при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права на залишок земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с.Роща Болградського району Одеської області площею 5,00 в умовних кадастрових гектарах, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що за життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Рощанське», розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479, виданим 22 червня 1999 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації № 353 від 17 липня 1996 року, зареєстрованим 23 червня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 189. На підставі вказаного сертифікату він отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 073516 від 31 березня 2000 року площею 10,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселокутської сільської ради. Після виділення цієї земельної ділянки залишок сертифікату склав 5,00 умовних кадастрових гектарів, до складу якої ввійшли «пасовища». Після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг через відсутність правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.
У судове засідання позивач та його представник-адвокат не з`явилися, але від представника позивача-адвоката надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовими конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки, та відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, про причини неявки в суд не повідомляв, а також не подав до суду відзив на позовну заяву.
Суд також враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41).
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки відповідача в судові засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для його неявки.
Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України.
Виходячи із вище зазначеної практики ЄСПЛ, враховуючи зазначені обставини неявки відповідача до суду, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача, який з 26 серпня 2021 року, тобто з моменту заміни неналежного відповідача на належного до ухвалення даного заочного рішення, жодного разу до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтував.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 липня 1967 року ОСОБА_1 (а.с. 49-50), позивач по справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 11).
ОСОБА_2 (а.с. 99-100), відповідач по справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 червня 1960 року серія НОМЕР_2 (а.с. 98).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02 квітня 2012 року, виданого Виконавчим комітетом Перемогівської сільської ради Тарутинського району Одеської області ОСОБА_5 (а.с. 45) перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 45, 46).
За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у КСП «Рощанське», розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479 від 22 червня 1999 року, виданого на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації № 353 від 17 липня 1996 року, зареєстрованого 23 червня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 189 (а.с. 12). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 073516 від 31 березня 2000 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,68 га, розташовану на території Веселокутської сільської ради (а.с. 13), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160622390 від 22 березня 2019 року (а.с. 14).
Як вбачається з листа Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 327/402-21 від 15 липня 2021 року нормативно грошова оцінка 1 га сільськогосподарських угідь пасовища станом на 01 січня 2020 року становить 7011,35 грн. (а.с. 41).
Відповідно до листа Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 66/102-21 від 16 липня 2021 року, отриманого на адвокатський запит (а.с. 48), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479 від 22 червня 1999 року ОСОБА_3 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 073516 від 31 березня 2000 року, після виділення земельної ділянки залишок земельної частки (паю) по зазначеному сертифікату склав 5,00 умовних кадастрових гектарів (а.с. 15).
Розпорядженням Арцизької районної державної адміністрації № 455/А-2018 від 26 липня 2018 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479 у розмірі 5,00 умовних кадастрових гектарів (а.с. 16, 17-18). На підставі заяви ОСОБА_3 виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 19-39).
Згідно заповіту від 20 листопада 2019 року, посвідченого секретарем Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області Ліцкан А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 60, ОСОБА_3 заповів все своє нерухоме та рухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він по закону матиме право, ОСОБА_1 позивачу по справі (а.с. 40).
Протягом встановленого законом строку, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 42), але через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 365/02-14 від 02 липня 2021 року (а.с. 44).
Згідно з витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58551422 від 02 грудня 2019 року, № 64774071 від 19 травня 2021 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 65895678 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № НОМЕР_5 (заповіти/спадкові договори) від 05 серпня 2021 року, листів № 410/01-16 від 06 серпня 2021 року, № 490/01-16 від 01 вересня 2021 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа 185/2020 року від 06 червня 2020 року, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , позивач по справі; спадкоємцями за законом є дружина ОСОБА_5 , яка подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині від 06 червня 2020 року за № 531 та ОСОБА_2 , відповідач по справі, який подав заяву про прийняття спадщини; свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось (а.с. 41, 43, 61, 62-63, 64, 76, 77-109).
Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину у вигляді земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с.Роща Болградського району Одеської області, площею 5,0 га, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479 від 22 червня 1999 року, виданого на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації № 353 від 17 липня 1996 року, зареєстрованого 23 червня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 189, після смерті батька ОСОБА_3 , але не оформив спадкових прав на земельну частку (пай), із вищезазначених причин.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину на майно, а саме на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с.Роща Болградського району Одеської області, площею 5,0 га, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479 від 22 червня 1999 року, виданого на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації № 353 від 17 липня 1996 року, зареєстрованого 23 червня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 189, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивач у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадщину у вигляді зазначеної земельної частки (паю) після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 48,76-81, 211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за заповітом право на залишок земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с.Роща Болградського (колишнього Арцизького) району Одеської області, площею 5,00 умовних кадастрових гектарів, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288479, виданого 22 червня 1999 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації № 353 від 17 липня 1996 року, зареєстрованого 23 червня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 189, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.