Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2850/22 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 53 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Ю., Трояновської Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №285/2850/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Остапенко Сергій Олександрович

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року, яке ухвалено під головуванням судді Михайловської А.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача завдану майнову шкоду у розмірі 113 204,31 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26.11.2020 року близько 22 год. 30 хв. у м. Звягель Житомирської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Ніколаєва на вул. Шевченка, не надала переваги у русі та скоїла зіткнення з автомобілем, який рухався головною дорогою Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , яким керував водій ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водію ОСОБА_3 була завдана шкода здоров`ю. Вина водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.04.2021 року у справі №285/172/21. Відповідно до експертного висновку автотоварознавчої експертизи № 2641 від 12.05.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 26.11.2020 року, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 26.11.2020 року становить 166 723,11 грн. При цьому, утилізаційна (залишкова) вартість пошкодженого автомобіля станом на дату ДТП становить 53 518,80 грн. Враховуючи, що залишки ушкодженого транспортного засобу були відчужені самостійно, відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та після ДТП, що становить 113 204,31 грн. за наступного розрахунку: 166 723,11 грн. - 55 518,80 грн. = 113 204,31 грн. На час вчинення ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була, у зв`язку з чим вважає, що вказана майнова шкода, завдана позивачу як власнику ушкодженого транспортного засобу, підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду даної справи відповідачем не було доведено умислу потерпілого або наявності непереборної сили, окрім того відповідач не уклала договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому у правовідносини, які пов`язані із обов`язковим страхуванням цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів, не вступила. Судом першої інстанції помилково застосовано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.12.2021 року по справі №147/66/17, до даних відносин. У вказаній справі Верховний Суд прийшов до висновків, що особа не може бути належним відповідачем у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у випадку, якщо її цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована.Натомість, відповідач у справі, рішення в якій оскаржується, на час скоєння ДТП не мала чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, у даному випадку особа, яка винувата в скоєнні ДТП та не мала полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не може вимагати відшкодування завданої шкоди іншою особою, наприклад МТСБУ. Таким правом вона не наділена ні договором (оскільки вона його не укладала), ні законом.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що власником транспортного засобу Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.04.2021 року у справі № 285/172/21 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні ДТП (а.с.9).

Із експертного висновку №2641 від 12.05.2021 року вбачається, що вартість матеріального збитку, який завданий власнику автомобіля Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, станом на 26.11.2020 року, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 26.11.2020 року становила 166 723,11 грн, вартість відновлювального ремонту - 426 343,17 грн., ринкова вартість автомобіля - 166 723,11 грн., утилізаційна (залишкова) вартість пошкодженого автомобіля - 53 518,80 грн. (а.с.10-18).

Згідно відповіді МТСБУ №3-01б/4937 від 16.03.2022 року, водію транспортного засобу Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 було відмовлено у відшкодуванні шкоди, заподіяної під час ДТП, яка мала місце 26.11.2020 року за участю транспортного засобу Opel, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки останнім впродовж одного року не подано до МТСБУ заяву про відшкодування заподіяної шкоди (а.с.93).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов поданий до неналежного відповідача, оскільки позивач має право на пред`явлення такої вимоги, у силу п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону до МТСБУ у межах строку позовної давності, довівши при цьому, що річний строк подачі заяви про страхове відшкодування пропущено через незалежні від нього причини.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним, виходячи із наступного.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (стаття 33 Закону №1961-IV).

Судом встановлено, що на дату скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахована не була.

Відповідно до ст.39 Закону №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Одним із завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до підпункту «а» пункту 41.1 ст.41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння - транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, яка має містити певні відомості та визначені Законом додатки до заяви (пункт 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV).

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної витати), є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди ( підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону№ 1961-IV).

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування всього розміру заподіяної шкоди ОСОБА_2 , оскільки у справах про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП особою, цивільно-правова відповідальність якої не була застрахована, належним відповідачем також є МТСБУ.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Граничний розмір страхової суми, в межах якої МТСБУ здійснює регламентні виплати, становить 100 000 грн. у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що з відповідача підлягає стягненню майнова шкода, завдана внаслідок ДТП в розмірі, що перевищує та не покривається регламентною виплатою МТСБУ, а саме 13 204,31 грн. (113 204,31 грн.- 100000,00 грн.).

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для покладення відповідальності із відшкодування майнової школи у повному обсязі на ОСОБА_2 , однак не врахував, що у випадку здійснення виплати страхового відшкодування МТСБУ, фактичний розмір спричиненої шкоди не буде повністю покритий страхованою виплатою, тому різниця має бути відшкодована безпосередньо особою, яка завдала шкоди внаслідок вчинення ДТП.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову з вищевказаних підстав.

Частиною 4 статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

До матеріалів справи додано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2022 року, Додаток №1 (Орієнтовний перелік послуг, що надаватимуться за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2022 року), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1026320 від 01.07.2022 року та Додаток №2 (Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 10.08.2022 року) (а.с.31-33,34,36,71).

В Акті виконаних робіт (наданих послуг) від 10.08.2022 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2022 року) вказано, що станом на 10.08.2022 року адвокатом були виконані такі роботи (надані послуги): первинна консультація клієнта з вивченням документів, наданих клієнтом, нормативно-правових актів, які регулюють спірні відносини (1 година) - 500,00 грн., складання та подання позовної заяви (4 години) - 2 000,00 грн., складання та подання відповіді на відзив (3 години) - 1 500,00 грн., представництво клієнта в суді першої інстанції (1 судове засідання) - 500,00 грн., всього - 4 500,00 грн. (а.с.71).

Згідно меморіальних ордерів №@2PL670339 від 24.05.2022 року, №@2PL601910 від 01.08.2022 року, №@2PL451187 від 10.08.2022 року, квитанцій №0.0..1 від 24.05.2022 року, №0.0. від 01.08.2022 року, №0.0..1 від 10.08.2022 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок ОСОБА_4 кошти в розмірі 2 500,00 грн., 1 500,00 грн. та 500,00 грн. за надання правової допомоги (а.с.35, 69-70).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1 132,00 грн. (а.с.1).

З урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог (11,7%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 526,50 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 331,13 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Остапенко Сергій Олександрович - задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаюча: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючий: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 13 204 грн. 31 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 526 грн. 50 коп. та судовий збір в розмірі 331 грн. 13 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2023 року.

Головуючий Судді