Справа № 211/3408/23
Провадження № 2-з/211/11/23
У Х В А Л А

іменем України

07 червня 2023 року суддя Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Сарат Н.О. розглядаючи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ,

встановив:

31.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль KIA SPOTAGE, 2009 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 . На автомобіль OPEL OMEGA, 1998 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 . На 2/4 частини (1/4 та 1/4 ) частини квартири загальною площею 62,4 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 . Та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0055, площею 9.0101 га, з цільовим призначенням "01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Устинівський район, Ганно-Леонтовичівська сільська рада, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 . В обгрунтування заяви вказано, що відповідачі мають солідарну заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 512-пк-2005 від 16.06.2005 року, в сумі 1534840, 25 грн. Вартість вказаного майна не перевищує суму заборгованості, є навіть значно нижчою, а тому позивач просить задовольнити заяву в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Так, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2020 року у справі № 504/1028/16-ц (провадження № 61-46750св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Тому саме для досягнення вказаної мети учасники справи, в першу чергу відповідач, не повідомляються судом про розгляд заяви про забезпечення позову, адже тільки так може бути забезпечене реальне виконання рішення суду чи ефективне запобігання можливим зловживанням з боку відповідача».

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно дочастин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно зчастиною третьоюстатті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 (провадження № 61-21685св19) установлено, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є заборгованість за кредитним договором № 512-пк-2005 від 16.06.2005 року, в сумі 1534840, 25 грн.. Тому з врахуванням предмету та підстав позову, для забезпечення захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву щодо накладення арешту на заявлене майно.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7 ст. 153 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд,-

постановив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту на :

- автомобіль KIA SPOTAGE, 2009 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

- автомобіль OPEL OMEGA, 1998 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

- 2/4 частини (1/4 та 1/4 ) частини квартири загальною площею 62,4 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 .

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0055, площею 9.0101 га, з цільовим призначенням "01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Устинівський район, Ганно-Леонтовичівська сільська рада, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 .

Направити ухвалу суду на виконання до Криворізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області адреса 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36-А та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області адреса 49041, м. Дніпро, пр. Праці, 16).

Копію ухвали невідкладно направити сторонам до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення судового рішення до виконання три роки з наступного дня після його прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів здня врученняйому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 07 червня 2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат