Справа № 523/3138/16-ц
Провадження №2/523/732/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеса у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №523/3138/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитором спадкодавця та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа №523/3138/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитором спадкодавця та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг.

09.08.2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив:

1. Заборонити відповідачу у справі - ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам використовувати земельну ділянку, кадастровий номер №:01:002:4681, загальною площею 32,3853 га., за призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва будь-яким способом, зокрема шляхом прихованої оренди, емфітевзису, тощо на користь будь-яких інших осіб.

2. Заборонити відповідачу здійснювати зміну категорії та виду цільового призначення земельна ділянка, кадастровий номер №:01:002:4681, загальною площею 32,3853 га, можливість якої (зміни) передбачена положеннями статті 20 Земельного кодексу України в останній редакції.

3. Контроль за виконання ухвали суду про забезпечення позову в частині заборони використання будь-ким земельної ділянки, кадастровий номер №:01:002:4681, покласти на Красносільська сільська рада Одеського району Одеської області, на території якої знаходиться вказана земельна ділянка.

4. Зобов`язати Красносільську сільську раду поквартально - кожного 01 числа прийдешнього кварталу року інформувати Суворовський районний суд м. Одеси у справі № 523 /3138/16-ц про виконання даної ухвали суду про забезпечення позову в частині заборони використання за призначенням земельної ділянки, кадастровий номер №:01:002:4681.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що ухвалою суду від 09.03.2016 року, із подальшими уточненнями, було накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер №:01:002:4681, загальною площею 32,3853га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є спадкодавець ОСОБА_3 (пункт 3 ухвали). Відповідно до приписів ЦПК України, в редакції на час подання заяви про забезпечення позову від 01.03.2016 року, підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на 01.03.2016 року) позивачем вже був сплачений судовий збір в сумі 275 грн.60 коп. Позивач вважає, що вказана норма статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в цілому за усіма можливими видами забезпечення позову, а не за кожен вид забезпечення позову окремо, передбачений частиною 1 статті 150 ЦПК в нинішній редакції.На цій підставі, він вважає що судовий збір за подання даної заяви не сплачується.15 грудня 2015 року син спадкодавця - ОСОБА_2 прийняв усю спадщину померлого батька.Згідно припису частини 5 статті 1281 ЦК України вказана земельна ділянка належить спадкоємцеві ОСОБА_2 .Всі роки від дня прийняття спадкоємцем спадщини вказана земельна ділянка, незважаючи на накладене на неї обтяження, спадкоємцем, або іншими невідомими особами, використовується за призначенням. На ній вирощується та збирається сільськогосподарська продукція.З метою з`ясування хто саме обробляє земельну ділянку, що знаходиться під обтяженням, позивач 22.05.2023 року звернувся до Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області зі запитом на отримання публічної інформації.На цей запит отримав відповідь від 26.05.2023 року, згідно якої з`ясувати якимиособами всі ці роки від дня відкриття спадщини обробляється дана земельна ділянка та збирається врожай сільськогосподарської продукції неможливо. Інших способів з`ясувати осіб, які здійснюють тіньове використання вказаної земельної ділянки без дотримання вимог податкового законодавства, позивач не має.Зокрема, у 2023 році вирощувався рапс, що є сільськогосподарською культурою, яка виснажує землю, і знецінює її властивості для подальшого використання, та знижує її ціну в разі необхідності продажу задля проведення розрахунків за зобов`язаннями його батька.Спадкоємець ОСОБА_2 жодним чином всі ці роки не здійснював та не має наміру у подальшому здійснювати розрахунки за зобов`язаннями спадкодавця зі кредитором за умовами договору про надання юридичних послуг від 20 січня 2011 року.Слід також зазначити, що спадкоємець всі роки від дня отримання цієї ділянки у спадщину жодного разу відповідно до вимог Податкового кодексу України не сплачував обов`язковий платіж - плату за землю.Зі вказаного позивач доходить висновку, що дана земельна ділянка знаходиться в режимі тіньового обробітку.Відповідно до останніх змін земельного законодавства, зокрема, абзацом 3 частини 2 статті 20 ЗК України передбачена можливість зміни цільового призначення земельних ділянок приватної власності зі зміною категорії земель та/або виду цільового призначення власниками таких земельних ділянок без будь-якого погодження з будь- якими органами, зокрема й з органом місцевого самоврядування.Вказане дозволяє, наприклад, провести такі зміни відповідно до приписів ЗК України, розділити цю земельну ділянку на свій розсуд на необхідні розміри, та здійснити їх попередній тіньовий продаж, тощо.Таке незаконне відчуження вже відбулося щодо гаражу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (адреса на час накладення арешту), та земельної ділянки під ним, на які ухвалою суду від 09.03.2016 року у даній справі накладений діючий арешт. Наведені обставини, на думку позивача, є підставами для задоволення заяви про забезпечення позову. Також, позивач зазначив, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, у даному випадку, з огляду на п.6 ч.1 ст. 150 та ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про її повернення заявнику, на підставі ч.10 ст. 153 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, у тому числі:

- повне найменування заявника, його місцезнаходження або місце проживання чи перебування;

- предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- предмет і ціну позову;

- пропозиції щодо зустрічного забезпечення; - інші відомості, необхідні для вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць 2684,00 грн.

З огляду на викладене, суд вважає позивачу ОСОБА_1 необхідно сплати судовий збір у розмірі 536,80 грн., за подання до суду заяви про забезпечення позову від 09.08.2023 року.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо того, що ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в цілому, за усіма можливими видами, а не за кожен вид забезпечення позову, судом приймаються.

Однак, при цьому суд зауважує, та звертає увагу позивача на те, що ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає сплату судового збору за подання кожної заяви про забезпечення позову.

Тому, встановивши що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ч. 6 ст.151 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення її заявнику, на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості повторно подати заяву про забезпечення позову, виконавши вимоги ч. 6 ст.151 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст.149-153, 260, 261, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №523/3138/16ц повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 11.08.2023 р.

Суддя К.О. Далеко