Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Оржицької селищної ради, про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що 14.02.2021 був зареєстрований її шлюб з відповідачем. Сторони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Свій позов ОСОБА_1 мотивує тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Позивач вважає, що сім`я розпалася і відновленню не підлягає.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » тавизначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем.

В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі сторони позивача, вказала, що заявлені позовні вимоги вони підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, та просив розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника про розгляд справи без його участі.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2021 Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 29 (а.с. 9).

Позивач та відповідач мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с. 5, 8). У акті від 15.12.2022 року вказано, що ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 48).

У висновку Органу опіки і піклування виконавчого комітету Оржицької селищної ради зазначено, що Орган опіки і піклування виконавчого комітету Оржицької селищної радивважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Статтею 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За нормою ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві про те, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, шлюб існує формально, сім`я розпалася і відновленню не підлягає. Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є підстави для його розірвання.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини насамперед мають враховуватися інтереси самої дитини, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримання балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ч. 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд враховує насамперед інтереси дитини, яка зареєстрована та фактично проживає з матір`ю, яка займається її вихованням, приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 4 ст. 29 ЦК України, ст. 7, 105, 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Оржицької селищної ради (місцезнаходження: сел. Оржиця, вул. Центральна, 21, Лубенського району, Полтавської області, ), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2021 року Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №29.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя