Справа №442/1566/23
Провадження №2/442/508/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої- судді Грицай М.М.,
секретар судового засідання Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . Окрім неї, у даній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає за місцем реєстрації. Однак з 2007 року відповідач з`їхав з вищезгаданого будинку, працює та проживає в США.
Реєстрація ОСОБА_2 у будинку спричиняє їй матеріальні збитки, оскільки вона сплачує комунальні послуги в залежності від кількості зареєстрованих людей, не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг. Відповідач комунальні послуги не сплачує, не бере участі в спільному побуті, облаштуванні та утриманні житла. Фактичне місцезнаходження відповідача позивачу невідоме, а тому вирішення питання у позасудовому порядку неможливе.
Із урахуванням викладеного, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить задоволити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив причин своєї неявки. Відзив на позов не подав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке.
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ за №067377 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно повторного огляду встановлено пожиттєво інвалідність першої Б групи.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.09.2018, що видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1959 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складється з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Спадкова справа №11/2018. Зареєстровано в реєстрі за р. №646.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.09.2018 житловий будинок, АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер:646, виданий 28.09.2018, видавник: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., дата державної реєстрації: 28.09.2018.
З акту ЦНАП Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 , 1983 року народження, від 01.03.2023 за №02 вбачається, що проведено обстеження житлового будинку за АДРЕСА_1 , та виявлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час складання акту по цій адресі зареєстрований, але не проживає. Зі слів заявниці ОСОБА_1 він виїхав за кордон (США) та проживає там уже протягом 15 років. Свідки (сусіди) підтверджують вищезазначену інформацію.
Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 , за вказаною адресою зареєстрований, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України та ст.383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні не проживає протягом 15 років, виїхав за кордон, домовленості між сторонами щодо збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, судом не встановлено, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Оскільки позивач при поданні даного позову була звільнена від сплати судового збору, суд, з урахуванням ч. 6 ст. 141 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність стягнення такого з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. 81, 82, 141, 247, 258, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок) судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя М.М. Грицай