РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.06.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 465/4074/22

Провадження №2/458/28/2023

Сторони в справі:

позивачка ОСОБА_1

відповідачка ОСОБА_2

представник позивачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину,

встановив:

18.10.2022 з Франківського районного суду м. Львова до Турківського районного суду Львівської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на її користь 25 252,70 грн відшкодування матеріальної шкоди та 400 000,00 грн відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 12.04.2021 близько о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території дитячого майданчика, що по вул. Львівській с. Муроване Львівського району Львівської області, наніс необережний удар палицею по обличчі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований в лікувальний заклад, де йому встановлено діагноз: проникаюче поранення рогівки та склери, з випадінням оболонки лівого ока. 13.04.2021 до ЄРДР внесено інформацію про вказану подію та розпочато досудове розслідування за №0000182 за ознаками ст. 128 КК України. 31.05.2021 постановою старшого слідчого СВ №5 ЛРУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Піска Ю.І. кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не досягнув віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність. 27.08.2021 постановою Пустомитівського районного суду м. Львова ОСОБА_2 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП. Внаслідок дій ОСОБА_5 була завдана моральна та матеріальна шкода ОСОБА_4 , яку позивачка просить стягнути з матері малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , яка в силу закону відповідає за дії. вчинені її малолітнім сином. Матеріальна шкода витрат на лікування підтверджена відповідними фіскальними чеками, рахунками та квитанціями. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких малолітній ОСОБА_4 зазнав внаслідок дій ОСОБА_5 . Зокрема, внаслідок каліцтва, дитина безповоротно втратила можливість повноцінного візуального сприйняття світу та все життя буде змушена використовувати протез, перебувати під постійним лікарським наглядом.

Ухвалою суду від 18.10.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.01.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, причин неявки не повідомила.

Представник позивачки ОСОБА_3 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив справу розглядати без участі позивачки, він, як її представник, позовні вимоги підтримав повністю з підстав та доводів, які викладені в позовній заяві, не заперечив проти заочного розгляду справи та просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 повторно не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

У відповідності до ст. 280, 281 ЦПК України, 05.06.2023 суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивачки щодо змісту та підстав позовних вимог дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 12.12.2012 Франківським ВДРАЦС Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю дитини записано ОСОБА_1 , а батьком записано ОСОБА_6 .

З копії постанови старшого слідчого СВ ВП №5 ЛРУП ГУ НП у Львівській області від 31.05.2021 про закриття кримінального провадження видно, що здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000182, відомості про яке внесено до ЄРДР 13.04.2021 за ознаками ст. 128 КК України.

Обставини кримінального провадження, які викладені в постанові слідчого: 12.04.2021 близько о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи на території дитячого майданчика, що по вул. Львівській с. Муроване Львівського району Львівської області наніс необережний удар палицею по обличчі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований в лікувальний заклад, де йому встановлено діагноз: проникаюче поранення рогівки та склери, з випадінням оболонки лівого ока.

Кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_5 перебував у віці 10 років та не досягнув віку притягнення до кримінальної відповідальності. Копія постанови про закриття кримінального провадження направлена начальнику ВнП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Як видно з копії постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.08.2021 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн.

Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10996 ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 12.04.2021 до 26.04.2021, встановлений діагноз - проникаюче поранення рогівки та склери з випадінням оболонок, рана верхньої повіки лівого ока.

З копії медичного заключення ДУ "Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова" НАМН України видно, що з 27.04.2021 по 06.05.2021 ОСОБА_4 , 2012 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні, 30.04.2021 на лівому оці виконана операція: енуклеація з використанням методу ВЕБТ, формуванням опорно-рухової культі шляхом імплантації ВОІ "Екофлон" 18 мм, протезуванням.

При обстеженні потерпілого лікарем офтальмологом ЛПЗ Пустомитівського району ОСОБА_7 14.05.2021 року у потерпілого було діагностовано: сліпота лівого ока. Анофтальм зліва. Стан після енуклеації лівого ока внаслідок субатрофії, афакії, тотального відшарування сітківки після проникаючого корнеосклерального поранення з проникаючим пораненням склери та рогівки з випадінням оболонок.

Згідно з заключенням, яке видане КНП Охмадит №252 від 14.05.2021, дитина ОСОБА_4 підлягає оформленню державної соціальної допомоги, згідно наказу МОЗ України МФ, МП і соціальної політики №454/471/516 від 08.11.2001, наказу №187 від 23.05.2022 та наказу №342 від 11.07.2055 згідно розділу XI п.3, п.п. 313, термін дії заключення до 05.12.2030.

Відповідно до заключення неврологічного кабінету "Доктора Домініка" 04.09.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив огляд у невролога та обстеження ехоенцефалоскопії.

Згідно з заключенням виданого відділенням функціональної діагностики КНП "МДКЛ м. Львова" видно, що ОСОБА_4 08.09.2021 проходив обстеження електроенцефалографії.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданого Франківським ВС 3 УСЗ ДГП ЛМР ОСОБА_4 визнано дитиною з інвалідністю та призначено державну соціальну допомогу.

Як видно з психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_4 , яка видана 22.12.2022 ЗЗСО І-ІІІ ступенів с. Муроване Мурованської сільської ради ТГ Львівського району, рівень інтелекту малолітнього ОСОБА_4 відповідає нормі; соціально-психологічна зрілість - достатня; за емоційно-вольовим станом - тривожний, перебуває під системною опікою дорослих. У дитини спостерігається прояв скритої інфантильної агресії, тривожності. Страху, що полягає в тому, що Дитина знаходиться в ролі жертви, оскільки вважає, що зло непокаране, а тому є зневіра в тому, що є справедливість.

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, внаслідок злочину, який вчинений малолітнім сином відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які регулюються Цивільним кодексом України.

Вирішуючи спір в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з таких мотивів та норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) ( ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначені в ст. 1167 ЦК України.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ч. 1-3 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналіз наведених норм закону дає підстави дійти висновку про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Водночас, позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру завданої шкоди (збитків) покладається також на позивача.

У ході судового розгляду справи, на підставі досліджених доказів, зокрема, постанови ст. слідчого СВ ВП № 5 ЛРУП ГУ НП у Львівській областьі від 31.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000182 від 13.04.2021 за ознаками ст. 128 КК України, постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.08.2021 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП, що 12.04.2021 близько о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території дитячого майданчика, що по вул. Львівській с. Муроване Львівського району Львівської області наніс необережний удар палицею по обличчі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого він отримав проникаюче поранення рогівки та склери з випадінням оболонки лівого ока.

Як видно з постанови ст. слідчого СВ ВП № 5 ЛРУП ГУ НП у Львівській області від 31.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000182 від 13.04.2021 за ознаками ст. 128 КК України, згідно з висновком експерта № 92/21 від 19.05.2021 при огляді потерпілого ОСОБА_4 виявлено: рубець в діялнці верхньої повіки лівого ока, проникаюче поранення рогівки та склери з випадінням оболонок, рана верхньої повіки лівого ока, наслідком якої було енуклеація з формуванням опорно-рухової культі та протезуванням лівого очного яблука, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою втрати загальної працездатності більш ніж на 1/3.

Відповідачка ОСОБА_2 , як мати малолітнього ОСОБА_5 , яка в силу вимог ст. 1178 ЦК України несе відповідальність за шкоду, завдану її малолітнім сином, не довела суду, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення нею від здійснення виховання та нагляду за малолітнім сином ОСОБА_5 .

Натомість, суд встановив, що згідно з постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.08.2021 ОСОБА_2 визнано винуватою за ч. 4 ст. 184 КУпАП за діяння, вчинені її сином ОСОБА_5 12.04.2021 близько о 18 год. 30 хв. на території дитячого майданчика, що по вул. Львівській с. Муроване Львівського району Львівської області щодо неповнолітнього ОСОБА_4 . До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Постанова суду набрала законної сила 07.09.2021.

Відтак, завдана шкода малолітньому ОСОБА_4 підлягає стягненню з матері малолітнього ОСОБА_5 , який завдав таку шкоду - відповідачки ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 25 252,70 грн.

На підтвердження таких витрат позивака надала суду належні та допустимі докази, зокрема на підтвердження витрат на придбання ліків надано фіскальні чеки на загальну суму 7485,10 грн.

Також, позивачкою ОСОБА_1 долучено:

-рахунки № 445 та №506 від 27.04.2021, №955 від 28.04.2021 на оплату за тест на антиген коронавіруса SARS-Cov-2 (Ag) та взяття біологічного матеріалу на COVID, оплату яких підтверджено квитанціями № від 27.04.2021 на суму 670,00 грн, № від 27.04.2021 на суму 605,00 грн та № від 28.04.2021 на суму 605, 00 грн.;

-рахунок від 05.05.2021 та акт виконаних робіт (надання послуг) від 05.05.2021 ТОВ «Лабораторія очного протезування» на виготовлення тимчасового очного протезу в кількості 1 штука на суму 1 000,00 грн, оплату підтверджено квитанцією №СВ04899925/1 від 05.05.2021;

- рахунок №106 від 27.07.2021 та акт виконаних робіт (надання послуг) №106 від 27.07.2021 ТОВ «Лабораторія очного протезування» на суму 4 300,00 грн. на виготовлення індивідуального постійного очного протезу в кількості 1 штука, оплату підтверджено квитанцією №0.0..1 від 27.07.2021;

- квитанцію про оплату № від 30.04.2021 на суму 4 000,00 грн та № від 01.05.2021 на суму 2805,00 грн. за виконану операцію на лівому оці ОСОБА_4 30.04.2021;

- товарні чеки від 25.09.2021, видані ФОП ОСОБА_8 за проведення огляду ОСОБА_4 та придбання оправи відповідно до суму 200,00 грн та 3000 грн.

Всього, за наведеними підрахунками, позивачкою документально підтверджено майнові витрати на загальну суму 24 670,10 грн., а не 25 252,70 грн., як вказано в позовній заяві, а тому до стягнення в користь позивачки з відповідачки підлягає майнова шкода в розмірі 24 670,10 грн.

Вказаних витрат відповідачка не спростувала, доказів зворотнього суду не надала.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з таких мотивів та норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п 4. Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.95 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п.9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі досліджених доказів, які надані позивачем, та які, в свою чергу, не спростовані відповідачем і не надані докази зворотнього, у ході судового розгляду суд встановив, що внаслідок необережного протиправного діяння малолітнього ОСОБА_5 , 2010 р.н., малолітній ОСОБА_4 , 2012 р.н., отримав тяжке тілесне ушкодження - втрату лівого ока, за ознакою втрати загальної працездатності більш ніж на 1/3.

Внаслідок отриманих ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 було завдано моральну шкоду, яку позивачка - його мати ОСОБА_1 в розмірі 400 000 грн. просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , яка несе відповідальність за відшкодування такої шкоди, завданої її малолітнім сином.

Суд встановив на підставі наданих позивачкою медичних документів, що внаслідок отриманої травми малолітній ОСОБА_4 проходив лікування, проте око врятувати не вдалося, дитина отримала 3-тю групу інвалідності.

Заподіяння малолітньому ОСОБА_4 травми, як фізичної так і психологічної, свідчить про наявність як фізичних, так і душевних страждань.

Обставини заподіяння моральної шкоди, викладені в позовній заяві повністю підтверджуються наданими письмовими доказами.

Оцінюючи розмір моральної шкоди, суд враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань малолітньої дитини ОСОБА_4 , 2012 р.н., яких він зазнав та зазнає внаслідок отриманої травми, душевних страждань, пов`язаних з діянням малолітнього ОСОБА_5 . Малолітній ОСОБА_4 втратив ліве око, що є непоправним ушкодженням і внаслідок чого відбулись істотні вимушені змін у його житті, дитина зазнала вимушеного порушення життєвого ритму, необхідність посиленого батьківського та лікарського спостереження. Малолітній ОСОБА_4 став особою з інвалідністю, внаслідок каліцтва, безповоротно втратив можливість повноцінного візуального сприйняття світу та змушений протягом усього життя використовувати очний протез. У дитини виникають труднощі в навчанні, так як внаслідок проблем з зором він уповільнено засвоює програмний матеріал, потребує відпочинку.

Суд враховує і те, що внаслідок пережитих подій, і як їх наслідок втрата лівого ока, емоційно-вольовий стан дитини тривожний, з проявами страху та відчуттям жертви, дитина потребує нагляду дорослих.

Як вірно визначено у п. 6.4. Методичних рекомендаціях Листа Мінюсту від 13.05.2004р. N 35-13/797 "Відшкодування моральної шкоди" моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відтак, ураховуючи вище викладене, обставини справи, беручи до уваги характер та обсяг страждань, яких зазнав малолітній ОСОБА_4 , тяжкість наслідків для дитини та сім`ї в цілому, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідачки підлягає моральна шкода в розмірі 120 000 грн.

Отже, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши всі наявні в справі докази. оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і їх взаємний зв`язок, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо судових витрат.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору.

Позивачка, відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон 3674-VI), звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від справи судового збору, а позов задоволено частко, тому до стягнення з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених вимог майнового характеру, а саме - 1446 грн., а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Задоволити частково позов ОСОБА_1 в інтересах сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 24 670,10 грн (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят гривень десять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120 000,00 грн (сто двадцять тисяч гривень).

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1446,00 грн. (одна тисяча чотириста сорок шість гривень), а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Повне рішення складено та підписано 05.06.2023.

Суддя О.І. Кшик