Провадження № 2/537/364/2023
Справа № 537/321/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Должаніци В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шамшуріна Ю.В. ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , за участі третьої особи державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Власенко Наталії Володимирівни, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

24.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ОСОБА_2 , за участі третьої особи державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Власенко Н.В., про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1 , яка належала його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 за життя належало право власності житловий будинок та земельна ділянка, розташовані у АДРЕСА_1 , що підтверджено, зокрема, державним актом на право власності на землю серії ПЛ №177693, виданим 02.12.2004 року Управлінням Держкомзему у м. Кременчуці Полтавської області. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , й відкрилася її спадщина, що складалася з названих житлового будинку та земельної ділянки, яку прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 03.08.2005 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., а саме на спадщину померлої ОСОБА_3 , яка складається з частини житлового будинку у АДРЕСА_1 . Проте нотаріус відмовив ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку під будинком, за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав відсутності належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документа, відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 482 м2 , призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлій ОСОБА_3 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2023 року відкрито провадження у справі за позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , за участі третьої особи державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Власенко Н.В. про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання.

07.04.2023 року відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. В обґрунтування відзиву зазначено, що рішенням Крюківської районної ради від 16.09.2004 року був виданий державний акт серія ПЛ №177693, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23, на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 482 м2, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 26.01.2005 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявами про прийняття спадщини за заповітом. На підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.08.2005 року, згідно з яким спадкове майно померлої ОСОБА_3 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині кожному. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 41,0 м2, загальною площею 75 м2, сараїв літ. Б,б, літньої кухні літ. Г, г, сараю літ. г1, сараю літ. В, льоху літ. Жл, вбиральні літ.З, вбиральні літ. Д, гаража літ И, гаража з оглядовою ямою літ. Е, огорожі №1-3, замощення І, зливної ями ІІ. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8005316 від 09.08.2005 року ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.04.2007 року у справі №2-835/2007 р. визнано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить кожному по частини земельної ділянки у АДРЕСА_1 , площею 482 м2. Отже позивач ОСОБА_1 , має право звернутися до Державної реєстраційної служби для реєстрації права власності на частину земельної ділянки на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.04.2007 року у справі №2-835/2007 р. А тому відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним в порядку спадкування права на земельну ділянку.

10.07.2023 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем ОСОБА_4 , яка на теперішній час набула право власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що була відчужена їй ОСОБА_2

17.07.2023 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем суддю Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріну Д.О., що ухвалила рішення від 27.04.2007 року у справі №2-835/2007 р., яким визнано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить кожному по частини земельної ділянки у АДРЕСА_1 , площею 482 м2. Оскільки в згаданому рішенні зазначено, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засідання, хоча це не відповідає фактичним обставинам справи.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шамшурін Ю.В. просили залучити до участі у справі про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - співвідповідачами ОСОБА_4 , яка набула права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки, а також суддю Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріну Д.О., що ухвалила рішення від 27.04.2007 року у справі №2-835/2007 р., яким визнано, що в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить кожному по частини земельної ділянки у АДРЕСА_1 , площею 482 м2.

Інші учасники в підготовче засідання не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши заяву позивача, ознайомившись з матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Установлено, що ОСОБА_4 на теперішній час має право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне за клопотанням позивача залучити до участі у справі співвідповідача ОСОБА_4 .

Разом з тим, щодо залучення до участі у справі співвідповідачем суддю Крюківського районного суду м. Кременчука Зоріну Д.О., що ухвалила рішення від 27.04.2007 року у справі №2-835/2007 р., яким визнано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить кожному по частини земельної ділянки у АДРЕСА_1 , площею 482 м2, з підстав незгоди ОСОБА_1 із вказаним рішенням, суд встановив наступне.

Так, відповідно до ст.19 ЦПК, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ч.1 ст.124 Конституції (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. А відповідно до ч.2 вказаної статті юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтями 62, 126, 129 Конституції визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Згідно із чч.1 та 3 ст.6 закону «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 №8 судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У постанові Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» від 12.06.2009 №6 судам роз`яснено, що у розумінні положень ч.1 ст.2, пп.1, 7, 9 ч.1 ст.3, ст.17, ч.3 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Скарги на дії, бездіяльність і рішення суддів мають розглядатися відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з п.57 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.55 висновку №3 (2002) КРЄС судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Вчинені суддею (судом) процесуальні дії з розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони вчиняються чи ухвалюються.

Вчинені судом (суддею) у відповідній справі процесуальні дії й ухвалені у ній рішення не підлягають окремому судовому оскарженню шляхом ініціювання нового судового процесу.

Тобто, якщо позивачі вважали, що суд допустив порушення норм права під час розгляду їхньої справи, вони мали можливість оскаржити ухвалені у цих справах судові рішення до судів вищих (апеляційної чи касаційної) інстанцій у порядку та з підстав, визначених у відповідному процесуальному законі.

Щодо цивільної відповідальності, до якої позивачі мали намір притягнути суд-відповідача, КРЄС зазначає, що, беручи до уваги принцип незалежності суду: а) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) повинна бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу); б) будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави; в) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків, навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (п.76 висновку №3 (2002) Консультативної ради європейських суддів).

Зазначений підхід однаково застосовний як особисто до суддів, так і до судів, у яких вони здійснюють правосуддя.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої палати ВС, висловленій у постановах: від 8.05.2018 у справі №521/18287/15-ц (провадження №14-90цс18), від 21.11.2018 у справі №757/43355/16-ц (провадження №14-399цс18), від 29.05.2019 у справі №489/5045/18 (провадження №14-191цс19), а також постанові Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі №636/5534/15

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

З огляду на наведене, вирішуючи клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача суддю Зоріну Д.О., враховується, що суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі відповідачем судді Зоріної Д.О.

Керуючись ст.ст. 51, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення співвідповідачів задовольнити частково.

Залучити співвідповідача ОСОБА_4 до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 , за участі третьої особи державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Власенко Наталії Володимирівни, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Відмовити в залученні до участі у справі співвідповідачем суддю Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Зоріну Діану Олександрівну.

Відкласти судове засідання на 11:00 год. 21.08.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 не пізніше двох днів з дня вручення копії даної ухвали, повинен направити співвідповідачу ОСОБА_4 копію позовної заяви з додатками та усі додатково подані ним докази, а також надати суду докази такого направлення до 05.08.2023 року.

Відповідачу ОСОБА_4 запропонувати надати до суду відзив на позов, в якому викласти заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Роз`яснити відповідачу, що копія відзиву та доданих до нього документів надсилається (надається) ним іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Роз`яснити, що сторони користуються рівними процесуальними правами, крім прав та обов`язків, учасників справи: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Роз`яснити сторонам, що вони мають право укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право: 1) брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), подавши заяву не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи; 2) подати заяву про направлення судових повісток, повідомлень і викликів шляхом направлення в месенджері або SMS-повідомлення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: kr.pl.court.gov.ua/sud1615/.

Учасникам справи направити копію ухвали.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Повний текст ухвали складений 24.07.2023 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.