Ухвала

Іменем України

26 липня 2023 року

м. Київ

справа № 748/2923/21

провадження № 61-10354ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подала представниця - адвокатка Розмовенко Оксана Геннадіївна, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив визначити між ним та відповідачкою порядок користування земельною ділянкою площею 0,12 га, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 та виділити йому в натурі з урахуванням фактичного користування 1/2 частину земельної ділянки відповідно до частки у праві власності на цей будинок.

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 відповідно до часток у праві власності на цей будинок з господарськими спорудами.

Позови обґрунтовані тим, що між сторонами виникають суперечки та непорозуміння з приводу користування зазначеною земельною ділянкою, у добровільному порядку згоди щодо користування нею сторони не дійшли.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,12 га, що розташована на АДРЕСА_1 , наступним чином:

- ОСОБА_1 виділено у користування відповідно до варіанту № 1 (додатку № 1) висновку експертизи від 30 листопада 2022 року № 05-22 як першому співвласнику (на плані зеленим кольором) земельну ділянку площею 0,1200 га (1200 кв. м), що розташована в межах: від т. А до т. Б - 20,60 м, 0,39 м, 0,82 м, від т. Б до т. Н - 9,08 м, від т. Н до т. М - 1,0 м, від т. М до т. Л - лінія розділу житлового будинку, від т. Л до т. І - 1,0 м, від т. І до т. К - 6,74 м, від т. К до т. З - 9,0 м, від т. З до т. Ж - лінія розділу господарської будівлі, від т. Ж до т. Д - 48,81 м, від т. Д до т. Е - 14,50 м, від т. Е до т. А - 78,81 м;

- ОСОБА_2 виділено в користування відповідно до варіанту № 1 (додатку № 1) висновку експертизи 30 листопада 2022 року № 05-22 як другому співвласнику (на плані синім кольором) земельну ділянку площею 1,1200 га (1200 кв. м), що розташована в межах: від т. В до т. Г - 30,20 м, 19,51 м, 28,83 м, від т. Г до т. Д - 15,06 м, від т. Д до т. Ж - 48,81 м, від т. Ж до т. З - лінія розділу господарської будівлі, від т. З до т. К - 9,0 м, від т. К до т. І - 6,74 м, від т. І до т. Л - 1,0 м, від т. Л до т. М - лінія розділу житлового будинку, від т. М до т. Н - 1,0 м, від т. Н до т. Б - 9,08 м, від т. Б до т. В - 3,27 м, 5,09 м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн витрат, понесених останнім на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат, а саме, витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн та покласти їх на позивача за первісним позовом.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що стягнута судом сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених документів, кількістю судових засідань та їх тривалістю, тому, висновки в цій частині не відповідають нормам процесуального закону.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2023 року змінено шляхом зменшення стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу з 8 000,00 грн до 4 000,00 грн.

Зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, беручи до уваги заперечення сторони відповідачки проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення таких витрат до 4 000,00 грн.

10 липня 2023 року ОСОБА_1 через свою представницю - адвокатку Розмовенко О. Г. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2023 року.

У касаційній скарзі як на підставу оскарження судового рішення міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду). Зокрема, у касаційній скарзі зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Встановлені судами обставини

Представництво інтересів ОСОБА_1 у місцевому суді здійснював адвокат Авраменко Г. М. на підставі ордеру від 06 серпня 2021 року серії ЧН № та договору про надання правничої допомоги від 06 вересня 2021 року. За змістом договору розмір гонорару встановлюється у фіксованій сумі 8 000,00 грн.

За детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 748/2923/21, адвокатом витрачено часу:

- збирання доказів щодо предмету позову, у тому числі шляхом адвокатських запитів - 18 годин;

- аналіз доказів щодо предмета спору та узгодження позиції з клієнтом - 3 години;

- складання позовної заяви - 2 години;

- виготовлення копій документів до позовної заяви - 1 година;

- складання заяви про зміну предмета позову - 1 година;

- вивчення відзиву на позов - 1 година;

- складання детального опису витрат на правничу допомогу - 0,5 години;

- участь у 4 судових засіданнях - 4 години;

- отримання довідки від КП «Чернігівське РМБІ - 1 година.

За договором від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Авраменку Г. М. 8 000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 34.

За змістом протоколів судових засідань адвокат Авраменко Г. М. брав участь у судових засіданнях: 11 січня 2022 року, 17 січня 2022 року, 07 лютого 2023 року, 23 лютого 2023 року, загалом - 4 години.

На запит адвоката Авраменка Г. М. надано довідку КП «Чернігівське районне БТІ» від 15 вересня 2021 року № 850. Під час розгляду справи адвокатом подавалися заяви.

Водночас, у судовому засіданні суду першої інстанції представником ОСОБА_2 - адвокатом Святною О. В. висловлювалася заперечення щодо вимог позивача про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд вважав, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат у розмірі 8 000,00 грн з іншої сторони, оскільки цей розмір має відповідати критеріям розумної необхідності та реальності таких витрат.

Такий висновок апеляційного суду є обґрунтованим з огляду на таке.

Нормативно-правове обґрунтування

Кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59 Конституції України).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Водночас, цивільно-процесуальним законодавством сформовані критерії, які підлягають застосуванню при визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на користь сторони, яка виграла справу.

За змістом частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин третьої - шостої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, ЦПК України передбачено основні критерії, які підлягають врахуванню при визначенні та розподілі судових витрат у вигляді правничої допомоги: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру та співмірність зі складністю справи і пропорційність до ціни позову.

Тож, сторона спору у договорі зі своїм адвокатом може визначати будь-яку ціну адвокатських послуг. Проте, суд, за результатами розгляду справи, здійснюючи розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний враховувати критерії, визначені законом.

Таке тлумачення норм процесуального закону узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки Верховного Суду

При вирішенні питання щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу апеляційним судом враховано складність справи та, керуючись принципом розумності, визначено розмір витрат, який підлягає відшкодуванню, а саме 4 000,00 грн.

Ураховуючи критерії розумності, співмірності та необхідності, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду щодо стягнення 4 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказаний розмір судових витрат є співмірним зі складністю справи.

Відповідно до висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, беручи до уваги заперечення сторони відповідачки проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо зменшення таких витрат до 4 000,00 грн.

Щодо доводів касаційної скарги

У касаційній скарзі як на підставу оскарження судового рішення міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду). Зокрема, у касаційній скарзі зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц.

Оскаржуване судове рішення не суперечить зазначеним висновкам Верховного Суду, оскільки у приведених як приклад справах, визначаючи наявність підстав та розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суди виходили з доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. Однак вирішення питання про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та визначення її розміру вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням поданих сторонами доказів. Крім того, у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, судом апеляційної інстанцій враховано реальність та необхідність понесених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення сторони відповідачки проти відшкодування таких витрат.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував розмір гонорару адвоката, який визначений у розмірі 8 000,00 грн, є необґрунтованими, оскільки апеляційний суд, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн, виходив з критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, реально витрачений адвокатом час на надання послуг та їх обсяг, а тому їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та є співмірним із складністю справи.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд втрутився у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару, є необґрунтованими, оскільки, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн, апеляційним судом враховані обставини справи та висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 щодо завищення розміру гонорару, визначеного стороною та його адвокатом, по відношенню до іншої сторони.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду.

Враховуючи, що постанова Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, тож касаційна скарга є необґрунтованою, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 , яку подала представниця - адвокатка Розмовенко Оксана Геннадіївна, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний