Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2514/23
25 липня 2023 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Довгого І.І., за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Сарненський відділ ДРАЦС у Сарненському районі Рівненської області ЗМУЮ внести відповідні зміни до актового запис про народження цієї дитини, вказавши ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 .
Позовну заяву обґрунтовує тим, що вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 06.06.2008 року, який рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20.08.2019 був розірваний. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що після розірвання шлюбу вони продовжили проживати однією сім`єю та вести спільний побут.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка ОСОБА_5 . В зв`язку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень здійснений за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою.
Зазначає, що в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 проходив військову службу в Харківській області, зареєструвати шлюб та дитину вони не мали можливості, а вже ІНФОРМАЦІЯ_1 він загинув в селі Першотравневе, Куп`янського району, Харківської області.
Зазначає, що іншим шляхом вона не може встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримали повністю.
Представник відповідача, письмовою заявою повідомив, що він не може бути належним відповідачем у справі, так як права позивача не порушував.
За приписами п.1 ч.1 ст.255ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У такому випадку повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.
За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі ознак справи адміністративної юрисдикції. Крім того, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Даний спір пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаний з будь-якими цивільними правами та обов`язками позивача, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні в порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.
За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: