Справа № 490/2427/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Першої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним.

31.08.2018 року ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. відкрито загальне позовне провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2020 року № 809 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П.

Справу передано судді Черенковій Н.П. 04.01.2021 року .

Ухвалою від 04.01.2021 року суддею Черенковою Н.П. дану справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24.03.2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Першої Миколаївської державної нотаріальної контори спадкову справу №1089/88 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

02.06.2021 року на адресу суду від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на зберіганні у Державному нотаріальному архіві Миколаївської області.

Ухвалою від 24.06.2021 року витребувано з Державного нотаріального архіву Миколаївської області копію спадкової справи №1089/88 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.

18.10.2021 року від Державного нотаріального архіву Миколаївської області надійшла витребувана ухвалою від 24.06.2021 року спадкова справа. Позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

До судового засідання з`явився позивач та її представник - ОСОБА_2 , відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у справі зворотні повідомлення.

Судом постановлено про слухання справи у відсутності відповідачів, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на приписи ч.4 ст. 207 ЦК України. При цьому, адвокат Трушніков М.М. вважав що належними та допустимими доказами є розглянуті судом цивільні справи щодо визнання заповіту недійсним, зокрема справа №490/11722/16-ц.

За ч.4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

В грудні 2016 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_8 , після якої відкрилась спадщина на належний останній будинок АДРЕСА_1 . До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки постійно проживала з матір`ю та доглядала за нею, а тому фактично прийняла спадщину. В листопаді 2013 року, під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_9 до неї та її сина ОСОБА_10 про виселення зі спірного будинку, вона дізналась, що цей будинок належить відповідачу.

В лютому 2016 року вона пред`явила позов до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю, визнання договору купівлі продажу недійсним та ознайомившись із матеріалами цієї справи дізналася про наявність заповіту, складеного її матір`ю 18 грудня 1984 року на ім`я ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що її мати була юридично необізнаною, не володіла грамотою, а тому не могла підписати заповіт, позивач просила визнати цей заповіт недійсним та поновити строк позовної давності.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, рішення суду скасовано.

При цьому, апеляційним судом у вказаному рішенні зазначено: враховуючи те, що для з`ясування цих обставин необхідні спеціальний особистий підпис спадкодавця, знання (ідентифікація підпису особи на заповіті можлива лише за допомогою експертного дослідження), суду у відповідності до ч.4 ст. 10, ст.143 ЦПК слід було роз`яснити позивачу право, незважаючи на те, що й інтереси представляв адвокат, заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки остання вважає, що підпис на заповіт не її матері. А також, спір вирішено без участі всіх співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно норм ЦПК України, вказівки, що містяться в рішенні (постанові) суду апеляційної інстанції, є обов`язковими для суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ст. 95 цього Кодексу передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачено, що учасники справи,подають докази безпосередньо до суду.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За такого, слідроз`яснити позивачу в порядку ст. 12 ЦПК України про наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій щодо призначення по справі експертизи та допиту свідків та надання письмових доказів на підтвердження позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13,76 ,77,83,95 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Роз`яснити ОСОБА_1 право на надання доказів щодо предмету доказування, в тому числі і проведення експертизи, та попередити про наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій в світі вимог ст. 12 ЦПК України.

Оголосити в судовому засіданні перерву до 06.06.2023 року до 11.00. год.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Черенкова Н.П.