Справа №363/2148/22 Головуючий в суді І інстанції Баличева М.Б.
Провадження № 22-ц/824/6610/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Малашевського О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 серпня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Мовчун Т.С. про скасування постанови від 29.06.2022 року про закриття виконавчого провадження № НОМЕР_2,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, яку обґрунтовувала тим, що в провадженні державного виконавця Вишгородського відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. перебуває виконавче провадження НОМЕР_3, відкрите на підставі виконавчого листа №363/577/17 від 09.02.2022 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.06.2020 року зобов`язано ОСОБА_2 звільнити проїзд (прохід) ОСОБА_1 до домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом знесення частини залізного паркану, що розташований на землях загального користування та перешкоджає виїзду (проходу) на дорогу загального призначення.

13.04.2022 року державним виконавцем Мовчун Т.С. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Постановою від 29.06.2022 року виконавче провадження закрито.

Скаржник вважала, що державний виконавець Мовчун Т.С. не виконує постанову Київського апеляційного суду від 11.06.2020 року, оскільки в листопаді 2021 року ОСОБА_2 загородив суцільним бетонно-металевим муром в 6 метрів та захопив велику частину її земельної ділянки № 20.

На підставі викладеного, просила суд поновити строк для оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 29.06.2022 року, визнати дії Головного державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Мовчун Т.С. незаконними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 29.06.2022 року, призначити нового державного виконавця для неупередженого та законного розгляду вищезазначеного виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №363/577/17 від 11.06.2020 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 серпня 2022 рокув задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що місцевим судом не враховано, що вона надала державному виконавцю всі документи по справі та просила виїхати на місце разом з нею, щоб розібратися на місці, оскільки з 2016 року вона не може ні під`їхати, не підійти до своєї земельної ділянки № НОМЕР_1 по дорозі загального користування у відповідності із генеральним планом.

Зазначала, що державний виконавець Мовчун Т.С. зобов`язана була подивитися справу № 363/577/17, розібратися в ній та виїхати на місце, однак неправомірно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 29.06.2022 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що у виконавця були відсутні правові підстави зобов`язувати особу, яка не являється боржником по справі виконувати рішення суду, а боржника зобов`язувати знести новий інший паркан, який йому не належить, а відтак постанова державного виконавця від 29.06.2022 року про закриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 є законною та обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 11.06.2020 по справі №363/577/17 зобов`язано ОСОБА_2 звільнити проїзд (прохід) ОСОБА_1 до домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом знесення частини залізного паркану, що розташований на землях загального користування та перешкоджає виїзду (проходу) на дорогу загального призначення.

13.04.2022 державним виконавцем Мовчун Т.С. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

29.06.2022 головним державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З постанови вбачається, що 07.06.2022 державним виконавцем був здійснений виїзд до вищезазначеного домоволодіння для перевірки виконання /невиконання рішення суду щодо знесення частини залізного паркану, що розташований на землях загального користування та перешкоджає виїзду (проходу) на дорогу загального призначення, при огляді території якого було встановлено, що на межі земельних ділянок стоїть високий паркан з металопрофілю завдовжки більш ніж 20 метрів.

Так як для встановлення місця знесення та розміру частини паркану, який підлягає знесенню необхідно більш детальну інформацію, то 13.06.2022 були надіслані Вимоги державного виконавця до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Новосілківської сільської ради, Відділу Інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Вишгородської РДА щодо отримання належним чином завіреного Генерального плану Садового товариства «Риболов» с. Новосілки.

13.06.2022 до Вишгородського відділу ДВС надійшла пояснювальна записка від ОСОБА_2 про те, що він до 2020 року був власником двох земельних ділянок, площею 0,8001 га, кадастровий номер :36:096:0153, та площею 0,51 га, кадастровий номер :36:096:0154, які знаходяться за адресою с.Новосілки Вишгородський район Київська область, однак 05.02.2020 року зазначені земельні ділянки ним були продані. Аби металевий паркан із сітки-рабіци на межі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не став проблемою у відносинах з сусідкою для нового власника ділянок - ОСОБА_2 демонтував цей металевий паркан. Тобто, боржник ОСОБА_2 фактично виконав рішення суду.

13.06.2022 до Вишгородського відділу ДВС надійшла пояснювальна записка від ОСОБА_3 , власниці вищезазначених земельних ділянок, які вона придбала через публічний аукціон 05.02.2020 р., де вона пояснює, що попередній власник ( ОСОБА_2 ) дійсно демонтував старий сітчастий металевий паркан, а вона особисто в 2021 році встановила новий паркан з металопрофілю за межовими знаками відповідно до проектно-кошторисної документації.

Відповідно до наявних фотоматеріалів, в справі № 363/577/17 знесенню підлягав металевий сітчастий паркан зеленого кольору без фундаменту, який міститься в фото таблицях матеріалів судової справи. Виїздом державного виконавця за місцем виконання рішення встановлено відсутність вищевказаного паркану. Натомість встановлено наявність капітально збудованого на фундаментній основі цільно-металевого паркану з профілю коричневого кольору, відомості про який відсутні в матеріалах судової справи, та який належить ОСОБА_3 , яка не являється стороною - боржником по справі.

На підставі цього виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням рішення суду.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями статей 12, 81ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази та враховуючи, що рішення суду у справі №363/577/17 щодо знесення частини залізного паркану виконано боржником, що було зафіксовано державним виконавцем під час виїзду за місцем виконання рішення, а у державного виконавця відсутні правові підстави зобов`язувати особу, яка не є боржником по справі виконувати рішення суду, між іншим щодо паркану, який вже не належить боржнику та встановлений після винесення судом рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви.

Доводи апелянта про те, що вона не може ні під`їхати, не підійти до своєї земельної ділянки, оцінюються колегією суддів критично, позаяк не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 29.06.2022 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в даному виконавчому провадженні боржник виконав рішення суду, а саме демонтував частину залізного паркану, що, згідно п. 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: