Провадження № 2-о/369/328/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що з червня 2003 року спільно проживає однією сім`єю зі своєю донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .Протягом всього сумісного проживання її донька ОСОБА_2 систематично застосовує до неї фізичне та психологічне насилля. Воно відбувається шляхом регулярних словесних образ, погроз, залякування, стійкої критики в її сторону, стусанів і побоїв. ОСОБА_2 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП .Так, Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2023 року ОСОБА_2 була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.06.2023 року ОСОБА_2 була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладений адміністративний арешт терміном 10 (десять)діб стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави. Крім того, Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2017 р. ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 19 травня 2023 року внаслідок безпідставної агресії з боку ОСОБА_2 заявник зазнала психологічного та фізичного насильства, внаслідок таких дій доньки була змушена звернутися до поліції та в результаті її звернення було складено протокол про адміністративне правопорушення № 741827 серія ВАВ, в якому вказано, що 19 травня 2023 року приблизно о 17.50 стосовно Заявниці ОСОБА_2 було скоєно психологічне та фізичне насильство, що полягало у нецензурних висловлюваннях та погрозах фізичного розправлення. З огляду на викладене, звертаючи увагу на триваючий та системний характер насильницьких дій, та продовження застосування домашнього насильства по відношенню до неї, заявник не має можливості запобігти протиправній поведінці її доньки ОСОБА_5 , і тому змушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Враховуючи вище викладене, просила суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження її права, зокрема: 1. заборонити перебувати в місцях проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 2. заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 . 3. заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 4. заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою від 29.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2003 року спільно проживає однією сім`єю зі своєю донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця зазначає, що ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство.

Так, Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2023 року ОСОБА_2 була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.06.2023 року ОСОБА_2 була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладений адміністративний арешт терміном 10 (десять)діб стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави.

Крім того, 19 травня 2023 року внаслідок безпідставної агресії з боку ОСОБА_2 заявник зазнала психологічного та фізичного насильства, внаслідок таких дій доньки була змушена звернутися до поліції та в результаті її звернення було складено протокол про адміністративне правопорушення № 741827 серія ВАВ, в якому вказано, що 19 травня 2023 року приблизно о 17.50 стосовно заявниці ОСОБА_2 було скоєно психологічне та фізичне насильство, що полягало у нецензурних висловлюваннях та погрозах фізичного розправлення.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Враховуючи наведені заявником фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї, а тому приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 на строк 6 місяців із встановленням наступних заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження її права, зокрема:

1. заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 ;

2. заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_5 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

3. заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У решті вимог відмовити.

Рішення про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 .

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК