Провадження № 2/337/672/2023
ЄУН № 337/1507/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Нетяга М.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у підготовчому судовому засіданні справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

24.03.2023 року позивачка ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, у якому вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 21.04.2007 року. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.03.2014 року шлюб розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листопада 2017 року вони з відповідачем знов стали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач є батьком дитини, однак він відмовився подати в органи ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства і не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Фактично перестали проживати разом з січня 2021 року, з тієї причини, що відповідач ніде не працює, не приймає участі в утриманні дітей та сім`ї, має заборгованість за грошовими зобов`язаннями перед банками та іншими фінансовими установами, зловживає спиртними напоями.

Просить суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису №611 від 18 вересня 2018 року та записати ОСОБА_2 батьком дитини; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно; стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою від 22.06.2023 року відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 , надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягав на задоволенні позову, відмовилась від клопотання про допит заявлених свідків та від клопотання про призначення експертизи.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, заяв не надала.

Відповідно до норм ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви, передбачених ст. 198 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року, який було розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2014 року( ЄУН № 337/1053/14-ц, Провадження № 2/337/727/2014). Рішення суду набрало законної сили 28.03.2014 року.

Відповідно тексту рішення, 21 квітня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №156), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4). У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 18.09.2018 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 611, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 18.09.2018 року, відомості про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у цивільній справі № 159/3926/18, щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Відповідно до тверджень позивачки злистопада 2017 року сторони стали проживати разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, та від спільного життя у народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач є батьком дитини, однак він відмовився подати у відповідні органи заяву про реєстрацію батьківства.

Дані твердження позивачки відповідачем не спростовані, та у своїй письмовій заяві відповідач позовні вимоги, у тому числі і визнання батьківства, визнав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Так, відповідачем не надано суду доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі.

Враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття з дня пред`явлення позову до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави з позовної вимоги про стягнення аліментів, в розмірі 1073 грн. 60 коп., від сплати якої звільнено позивачку.

Керуючись ст. 89, 141, 200, 205, 229, 247, 263-265, 430, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису №611 від 18 вересня 2018 року про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, записавши ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 ), батьком дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП. НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2023 року і до повноліття дитини, до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП. НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )на користь держави судовий збір у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 03.08.2023 року.

Суддя: