Справа № 464/6509/22
пр.№ 2/464/195/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2023 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Чорна С.З.

секретар судового засідання Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ "Львівський дворик" про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСББ «Львівський дворик» - Афанасьєвої Т.С., ОСОБА_2 ,

представника відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Бокало Т.А.,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 40 959 грн., та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 . Яка розташована на першому поверсі багатоквартирного будинку. Під квартирою знаходяться підвальні приміщення, де проведенні комунікації всього будинку. 12.02.2021 відбулась аварійна ситуація у підвалі спричинена витіканням води з системи опалення. Під великим тиском вода затекла до її квартири, внаслідок чого її майну були завдані збитки: пошкоджено підлогу по всій площині, вздуття ламінату, видимі ознаки на шпалерах, грибок на стінах, пошкодженні двері, відшарування шпалер. Кожного року трапляється аварійна ситуація у будинку, біля якого утворилась прірва, вода підмиває несучі конструкції та елементи будинку. Внаслідок залиття її квартири завдано матеріальної шкоди в сумі 40 959 грн. Крім того, зазначила, що аварія сталась у лютому, на дворі були морози, вона являється особою з інвалідністю та обмежена в пересуванні, залишилась в холодній, вологій квартирі. Вся пенсія пішла на електроенергію для прогрівання квартири. Перебуваючи в вологому приміщенні у неї почались загострення старих хвороб. Вона перебувала у пригніченому стані, втратила спокій, що призвело до роздратованості, замикання в її проблемах. А тому вважає, що їй було завдана моральна шкода, яку оцінює в розмірі 30 000 грн.

28.12.2022 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

31.01.2023 від представника відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» до суду поступив відзив на позовну заяву. В якому зазначила, що позов є необгрунтованим та безпідставним, а тому просить в задоволенні такого відмовити.

10.02.2023 від позивача до суду поступила відповідь на відзив.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві, просить суд такі задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» у судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представники відповідача ОСББ «Львівський дворик» у судовом узасіданні просять у задоволенні позовних вимог відмовити за необгрунтованості.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження складеного ОСББ «Львівський дворик» проведено обстеження підвального приміщення в будинку по АДРЕСА_2 під квартирою АДРЕСА_3 та встановлено, що дана квартира підключена до системи центрального опалення від нижньої врізки. На час обстеження витоків теплоносія в підвальне приміщення немає, мешканці квартири АДРЕСА_3 ліквідували витік, який відбувся через прорив труби нижньої врізки до квартири.

Відповідно до наданого позивачем звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 становить 34 384грн.

Позивачем сплачено 5 000 грн. за проведений звіт, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про оплату.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, зі змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та чи є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, ) вина.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд України у постанові від 10.04.220 р. у справ № 522/222023/16-ц зазначає: «Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі».

У постанові Верховного Суду України від 29.08.2018 р. по справі № 910/23428/17 зазначено: «При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність».

Ремонт усіх внутрішньобудинкових мереж (систем) належить до компетенції управителя будинку (ЛКП чи ОСББ), позаяк власником таких є мешканці будинку. Згідно з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Разом з тим позивачем, не надано доказів звернення до ЛМКП «Львівтеплоенерго» чи ОСББ «Львівський дворик» про проведення ліквідації аварійної ситуації.

Суд зазначає, що аварійна ситуація відбулася у підвалі будинку, а не у квартирі АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_1 , проте позивачка вимагає відшкодувати їй шкоду внаслідок залиття квартири. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що саме внаслідок аварійної ситуації у підвалі відбулося затоплення квартири. У долученому справи звіті про незалежну оцінку не встановлені причини залиття квартири. Окрім того, копія звіту про незалежну оцінку не містить також вказівок і на час його складання.

Крім того, позивачем не долучено експертне дослідження, а тому встановити причини залиття квартири, час залиття квартири чи вину відповідачів неможливо.

Квартира позивачки №109 підключена до системи опалення будинку від нижньої врізки (нижнє підключення), тобто наявну у будинку трубу опалення ОСОБА_1 самовільно доповнила додатковим контуром відведення тепла. Позивачка не надала жодних доказів того, що нижня врізка її квартири до труби опалення є законною, погодженою з відповідними службами та виконана належним чином.

Надані позивачем докази не встановлюють те, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось саме з вини ЛМКП «Львівтеплоенерго» чи/та ОСББ «Львівський дворик» внаслідок витіканням води з системи опалення в підвальному приміщенні 12.02.2021.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17, якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає.

Отже, приходячи до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними та тісно взаємопов`язані з вимогами про відшкодування майнової шкоди.

Керуючись ст.ст.22, 1166, 1192 та на підставі ст.ст. 12, 13, 19, 258, 259, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ "Львівський дворик" про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", м.Львів, вул.Д.Апостола,1, .

Відповідач: Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ "Львівський дворик", м.Львів, вул.Гн.Хоткевича,30а, .

Повний текст рішення складено 27.04.2023.

Суддя С.З. Чорна