Справа №681/1334/17
УХВАЛА

"02" серпня 2023 р. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Горгулько Н.А., за участю секретаря судових засідань Олійник Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полонного цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про повторне примусове виселення боржника та поновлення виконавчого провадження про виселення боржника, заінтересовані особи: Полонський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

в с т а н о в и в:

08.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою .

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 14.11.2017 у справі № 681/1334/17, яке набрало законної сили 27.11.2017, задоволено її позов до ОСОБА_2 про виселення його з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Добровільно ОСОБА_2 із будинку не виселився, тому 24.04.2018 державним виконавцем Полонського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56262201 з виконання виконавчого листа №681/1334/17, виданого 01.12.2017 Полонським районним судом Хмельницької області.

В серпні 2018 року відбулось виселення ОСОБА_2 , тому 17.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення.

Однак згодом ОСОБА_2 самовільно повторно вселився в належний їй вищезгаданий будинок, при цьому він зловживає спиртними напоями, вчиняє насильство в сім`ї ображає дружину та сина, погрожує фізичною розправою, знищенням будинку, виганяє їх з будинку, чим створює неможливі для сумісного проживання умови. На своє звернення до Полонського ВДВС у Шепетівському районі про повторне виселення ОСОБА_2 із вказаного будинку отримала відмову у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Просить поновити виконавче провадження та повторно виселити ОСОБА_2 з її будинку.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи - Полонського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Яремова А.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що відповідно до даних рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 14.11.2017 у справі № 681/1334/17 задоволено позов ОСОБА_1 , ухвалено ОСОБА_2 виселити з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Рішення набрало законної сили 27.11.2017 (а.с.67-69).

Відповідно до даних листа Полонського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області №20355 від 05.06.2023, 17.08.2018 на підставі п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення (а.с.70).

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 28.03.2022 задоволено заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , видано обмежувальний напис у виді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладено на останнього обов`язки перебувати та наближатись на відстань 100 м до місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.72-73).

Згідно з даними вироку Полонського районного суду Хмельницької області від 21.07.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та 390-1 КК України, вчинених відносно потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.75-76).

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій її території.

Як регламентовано ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень із метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отож, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно затримувати його виконання. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Частиною 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця. Правовий аналіз указаної норми свідчить про те, що питання про повторне виселення вирішується саме тим судом, який ухвалив рішення про виселення.

З огляду на це Законом України «Про виконавче провадження» передбачена можливість повторного виселення боржника на підставі ухвали суду.

Водночас цією нормою права не встановлено заборони або обмеження щодо виконання рішення суду про виселення боржника, який неправомірно займає житлове приміщення, з якого йому належить виселитись, якщо попередньо рішення суду про його виселення виконано, а згодом боржник знову вселився у це приміщення. Визначальною у цій нормі є саме гарантована стягувачу можливість повторного виселення боржника, який знову вселився у приміщення, що мало бути звільнено для стягувача, незалежно від того, в який спосіб боржник був первісно виселений в порядку виконавчого провадження.

З урахуванням відсутності законодавчої заборони на звернення стягувача до суду з заявою про повторне виселення боржників та невіднесення законодавцем указаного питання до виключної компетенції державного (приватного) виконавця, на переконання суду можливо вирішити судом питання про повторне виселення ОСОБА_2 , який після його примусового виселення зі спірного будинку знову неправомірно вселився до нього.

Установивши, що обставина повторного вселення ОСОБА_2 до спірного житлового приміщення, з якого його було виселено на підставі рішення суду, підтверджується у цій справі належними та допустимими доказами, тому суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині повторного виселення ОСОБА_2 із вказаного житлового будинку.

Щодо вимоги заявника про поновлення виконавчого провадження, то вона задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до ч. 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», це є компетенцією державного виконавця, а не суду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви в частині повторного виселення боржника, оскільки стягувачу гарантована можливість повторного виселення боржника, який знову вселився у приміщення, що мало бути звільнено для стягувача, незалежно від того, в який спосіб боржник був первісно виселений в порядку виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 258-260 ЦПК України, ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Повторно виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя Н.А.Горгулько