Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

у с т а н о в и в:

11.11.2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 89683,97 грн.; інфляційну складову боргу в сумі 25408,35 грн., 3 % річних в сумі 5167,18 грн., та пені у розмірі 4943,97 грн., а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач є власником нежитлових приміщень №63,64 з місями загального користування, загальною площею 136,70 кв. м., що розташовані у буд. АДРЕСА_1 , а позивач надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач з грудня 2018 р. не вносив плату за отримані послуги за поставлену теплову енергію, що обумовило виникнення заборгованості, яка станом на 30.09.2022 рік складає 89683,97 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних а також пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року, заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - залишено без задоволення.

26 грудня 2022 року від відповідача, на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що власником мереж тепло і водопостачання та балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є Державне підприємство «Укржитлосервіс». Відповідачем у 215 році було отримано від управителя будинку лист №456 від 17.09.2015 року, в якому зазначається, що ТОВ «Євро - реконструкція» визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у житлових будинках ДП «Укржитлосервіс» та зобов`язано відповідача укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 01.09.2015 року між сторонами було укладено договір №460110/2 юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач вказує, що умови Договору не виконувались, що підтверджується неодноразовими зверненнями до його диспетчерської служби через низьку температуру в нежитловому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної, буд. 1, прим. 63,64, в тому числі були подані заяви від 14.01.2016 року та 12.02.2016 року щодо незадовільного централізованого опалення, а також представниками ТОВ «Євро - Реконструкція» встановлено та складено акт обстеження приміщення від 18.01.2016 року про те, що температура внутрішнього повітря у приміщеннях має становить +11, +13 градусів. Водночас середня розрахункова температура внутрішнього повітря у приміщеннях має становити не менше 18 градусів, згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Письмових відповідей на порушення умов договору позивач відповідачу не надав, під час особистого прийому був направлений до балансоутримувача мереж Державного підприємства «Укржитлосервіс», яке повідомило, що не впливають на якість опалення, а можуть тільки відключити від мережі. Тому відповідач, потребуючи нормальних умов для роботи погодився та написав заяву про розірвання договору 14.07.2016 року, тобто за півтора місяці до закінчення Договору надав заяву про припинення (розірвання) Договору, заперечень від стягувача не надходило. Відповідач вказує, що відносини відповідно до Договору №460110/1 юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 вересня 2015 року припинені 01 вересня 2016 року згідно п. 31 Договору, яким передбачено розірвання договору однієї її сторін за письмовим попередженням за місяць, що і було зроблено відповідачем. Вказує, що представники власника мереж ДП «Укржитлосервіс» спустили воду з системи опалення, відключили приміщення відповідача та демонтували у приміщенні прилади опалення у кількості 7 приладів від централізованого опалення, подали воду в мережу, перевірили під тиском - відключили відповідача від централізованого опалення та відповідно склали акт про відключення від 11.10.2016 року. Одразу управителем було проведено перевірку роботи мережі централізованого опалення після відключення приміщення №63,64 та встановлено, що всі прилади з централізованого опалення демонтовані від мережі, що виключає можливість на постачання теплової енергії до зазначеного приміщення та надання послуг з централізованого опалення, а також складено Акт обстеження приміщення після відключення від централізованої системи опалення від 11 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що приміщення опалюється електронагрівачами, а всі прилади централізованого опалення відключені згідно положень чинного законодавства України власником мереж ДП «Укржитлосервіс», про що крім іншого складено відповідний акт. Зазначаені акти були складені ДП «Укржитлосервіс» безпосередньо під час виконання робіт, відповідно до додатку 3 Правил, договір на виконання робіт, документи про оплату та інша дозвільна документація знаходиться у ДП «Укржитлосервіс», на запит документи відповідачу не надійшли. В свою чергу, перед опалювальним періодом 15 листопада 2016 року представник позивача також перевірив приміщення та встановив, що всі опалювальні прилади відключено та приміщення оплюється електронагрівачами відповідно до акту ТОВ «Євро - реконструкція» від 15 листопада 2016 року. Позивач щороку направляв представника для перевірки приміщення, останній раз представником позивача було складено акт обстеження приміщення від 03.02.2022 року в якому зазначено, що прилади опалення демонтовано. Відповідач вказує, що викладені обставини свідчать про те, що він самовільно не проводив відключення від мережі теплопостачання, належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг з централізованого опалення та вільний вибір джерела теплової енергії та на момент розгляду справи не користувався послугами позивача, не має заборгованості перед позивачем, а також враховуючи зміст пункту 31 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 вересня 2015 року, дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання договору та нарахування плати за послуги безпідставними, що відповідає положенням ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» від 247 червня 2004 року, «Про теплопостачання», тому, за таких обставин, на думку відповідача, відсутні підстави для стягнення з відповідача грошових коштів, враховуючи позицію, викладену в Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року по справі №401/661/20.

09 січня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтовує свої вимоги тим, що проведене відключення від теплопостачання здійснено відповідачем не у встановленому законом порядку, а відтак є протиправним та самочинним, а отже відповідач має відшкодувати вартість наданих комунальних послуг. Вказує, що балансоутримувач не передавав виконавцю документів, які свідчать про відключення відповідача від теплопостачання, передає дані споживання тепловою енергією всього будинку, які розподіляються відповідно до всіх співвласників будинку.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Вказані норми узгоджуються із нормами Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). (втратили чинність з 01.05.2022 року)

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання;

Відповідно до п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 являється власником нежитловим приміщень №63 та №64 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу від 26 серпня 2003 року. (а. с. 9)

01 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем, як власником нежитлових приміщень № 63, 64 в буд. АДРЕСА_1 укладено договір № 460110/2 юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 14-17).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач належним чином свої зобов`язання по своєчасній сплаті комунальних послуг не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2018 року по квітень 2022 рік в сумі 89683,97 грн., що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості (а. с. 7-8).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» № 2189-VIII,у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро - реконструкція» правомірно пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за послуги централізованого опалення, нарахований індекс інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від простроченої суми заборгованості, оскільки відповідач порушив зобов`язання в частині своєчасної та повної сплати за надані комунальні послуги, що відображено у розрахунках заборгованості, в той же час, відповідач не спростував надані позивачем розрахунки, доказів належного виконання зобов`язань не надав, при визначенні суми боргу, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Щодо твердження відповідача про те, що він належним чином здійсним відключення від централізованого опалення суд зазначає наступне.

Так, Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

За змістом пунктів 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Отже, процедура відключення від мереж централізованого опалення не передбачає лише наявність технічної можливості у споживача, а має бути підтверджена також і шляхом отриманням у встановленому законом порядку відповідного дозволу та відповідної технічної документації.

Разом з тим, відповідач не надав до суду необхідну документацію, яка б підтвердила правомірність відключення від теплового постачання, надані відповідачем акти складені балансоутримувачем будинку, що не відповідає Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4.

Крім того, в даному випадку суд не може застосувати до даних правовідносин правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року по справі №401/661/20, оскільки Верховний Суд в даній постанові дійшов висновку, що встановлені у справі обставини, а саме: - звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири; - надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення; - розроблення за замовленням позивача робочого проєкту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення; - відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення; - затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії, однак у справі, яка розглядається вказаних доказів до суду не надано.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн..

Враховуючи наведене та керуючись ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період грудня 2018 року по квітень 2022 року у розмірі 89683,97 грн., три відсотки річних у розмірі 5167,18 грн. інфляційних збитків у розмірі 25408,35 грн., та пені в сумі 4943,97 грн., а всього 125203 (сто двадцять п`ять тисяч двісті три) гривні 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2023 року.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28, офіс 20, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

С у д д я