ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/265/23

Провадження № 22-ц/4820/896/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/265/23за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Баблонюк Оленою Віталіївною, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В січні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду заявою про видачу обмежуваного припису.

В обґрунтування заяви вказував, що з 08.06.1996 р. перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням суду 04.06.2018 р. Від шлюбу мають трьох дітей, а саме: малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та двох повнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Заявник вказував, що на даний час проживає в квартирі номер АДРЕСА_1 частина якої йому належить на праві спільної часткової власності, інша частина квартири належить заінтересованій особі ОСОБА_1 , яка в даний час проживає разом з малолітню донькою ОСОБА_4 в своїй власній квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Також вказував, що до 01.03.2022 року вони всі разом проживали в квартирі АДРЕСА_1 . За цей час через неправомірні дії ОСОБА_1 двічі звертався до суду - в 2021 р. та в 2022 р. і просив видати обмежувальний припис щодо неї, однак, суд двічі відмовляв йому.

З дня подачі останньої заяви щодо ОСОБА_1 правоохоронними органами вже складено сім протоколів про адміністративні правопорушення. Всі ці протоколи розглядаються Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області (об`єднана справа №676/4026/22 (номер провадження 3/676/2648/22), суддя - Мантуляк Ю.В.). На час подання цієї заяви рішення по справі ще не прийняте.

Відповідно до інформації, яка надана Кам`янець-Подільським РУП ГУНПу Хмельницькій області, відносно заінтересованої особи було винесено терміновий заборонний припис АА №040043 терміном з 26.06.2021р. по 06.07.2021р. та станом на 21.04.2022р. ОСОБА_1 перебуває на профілактичному обліку за вчинення домашнього насильства.

При цьому, ОСОБА_3 зауважував, що не всі випадки домашнього насильства були зафіксовані складанням протоколів про адміністративні правопорушення. Так, з початку грудня 2022 року, ОСОБА_1 майже кожен день, інколи по два рази в день, навідується до квартири, де він проживає та вчиняє домашнє насильство фізичного та економічного характеру, а саме вихолоджує квартиру шляхом відкриття всіх наявних вікон в квартирі та дверей на балкон, вимикає подачу електроенергії на квартиру, вимикає бойлер, відкриває кран в ванній з метою злити гарячу воду з бойлеру, пошкодила майно яке є їх спільною власністю та його особисте майно. Ходить по квартирі в брудному вуличному взутті, ходить по ліжкові у вуличному взутті, виливає на його ліжко воду, псує їжу та продукти харчування. Внаслідок чого він по прибутті в квартиру, відчуває сильний холод, вимушений зігрівати квартиру, витрачаючи зайві кошти на електричне опалення, повторно гріти воду в бойлері, мити підлогу у всій квартирі, прати вручну постільну білизну. В даний час Кам`янець-Подільським РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 30.03.2021р. за ознаками ст. 126-1 ККУ домашнє насильство в якому його вказано потерпілим. Зазначає, що така систематична поведінка ОСОБА_1 сприяла неодноразовим зверненням із заявами до поліції та притягненню її до адміністративної відповідальності по факту вчинення нею домашнього насильства. Однак, це не впливає на поведінку ОСОБА_1 , вона продовжує чинити домашнє насильство стосовно нього, викрадає особисті речі заявника, побутову техніку та продукти харчування і гігієни.

Заявник також вказував, що неодноразові неправомірні дії ОСОБА_1 провокують наявність ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства нею відносно нього, зокрема, за місцем його проживання, а також ризиків настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення і такі ризики є реальними.

Тому, ОСОБА_3 просив суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк шість місяців, яким заборонити їй наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року заяву було задоволено частково.

Видано обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), поклавши на неї на строк два місяці такі обов`язки: заборонено ОСОБА_1 наближатися на відстань ближче ніж 70 метрів до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Судом визначено, що строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

ОСОБА_1 не погодилася із вказаним рішенням, оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задоволити позов в повному обсязі.

Апелянтка вказує, що ОСОБА_3 вже неодноразово звертався до суду із заявами однаковими і за змістом і за прохальною частиною, у задоволенні яких судом було відмовлено. Тобто, судами вже розглядалися й відповідно була дана оцінка таким же вимогам заявника, що є підставою для закриття провадження. Про закриття провадження була подано клопотання, однак, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання.

Також вказує, що ОСОБА_1 у правовому порядку не була визнана винною у вчиненні домашнього насильства, а повідомлення ОСОБА_3 про складення протоколів про адміністративне правопорушення щодо неї, не є належними і допустимим доказом про вчинення нею правопорушення.

Вважає, що заявником не надано достовірних доказів, які б давали підстави для негайного втручання суду, негайного реагування чи невідкладного його захисту. Відсутня і загроза життю. Дії про які вказує ОСОБА_3 є півторарічної давності.

Твердження заявника про те, що вона без його погодження вивезла майно не становить загрози його життю і не є підставою для вжиття заходів не відкладного захисту.

При цьому, вказує, що саме ОСОБА_3 є кривдником, що підтверджується постановою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 18.01.2021р. по справі № 676/6703/20, за якою його було визнано винним за ст. 173-2 КУпАП і накладено відповідне стягнення.

Апелянтка вважає, що вимога заявника про заборону наближатися до місця його проживання є підміною вимоги про визначення способів користування квартирою та позбавлення права власності на частку в квартирі. Вказаною заявою ОСОБА_3 намагається, минуючи поділ майна подружжя у позовному провадженні, одноосібно заволодіти та користуватися всім майном, що є у квартирі.

Також, на думку апелянти, справа була розглянута неповноважним судом, оскільки суддя Вдовичинський А.В., який розглянув справу підлягав безумовному відводу, оскільки ОСОБА_3 брав участь у розгляді справи в якості присяжного під головуванням цього ж судді й в них склалися дружні відносини, що на думку апелянта, є безумовною підставою для відводу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 08 червня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду 04 червня 2018 року.

Сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по частині кожний.

ОСОБА_1 не проживає в даній квартирі з березня 2022 року.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 тривалий час перебувають у неприязних стосунках.

В провадженні СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження від 30.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України відносно ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_3 . До зазначеного кримінального провадження 24.10.2022 р. процесуальним прокурором постановою про об`єднання кримінальних проваджень приєднані кримінальні провадження, які перебували у провадженні СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 10.11.2021 р. за ч.1 ст.125 КК України, від 23.12.2021 р. за ч.1 ст.125 КК України, від 21.05.2021 р. за ч.1 ст. 125 КК України, від 05.06.2021 р. за ч.1 ст. 125 КК України та від 05.04.2022 р. за ч.1 ст.125 КК України.

За період часу з 11.07.2022 р. по 10.01.2023 р. відносно ОСОБА_1 складено ряд протоколів про адміністративні правопорушення за порушення вимог ч.1 ст. 173-2 КУпАП, які направлені для розгляду на адресу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду.

Так працівниками Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП:

-№ 389694 від 28 вересня 2022 року щодо вчинення правопорушення 26 вересня 2022 року у вигляді домашнього насильства економічного характеру відносно ОСОБА_3 , позбавивши його продуктів харчування,

-№ 389698 від 11.10.2022 року щодо вчинення правопорушення 08 липня 2022 року у вигляді вивезення ОСОБА_1 з квартири без згоди ОСОБА_3 спільного рухомого майна подружжя;

-№ 389697 від 11.10.2022 року щодо вчинення правопорушення 30 серпня 2022 року у вигляді домашнього насильства економічного характеру відносно ОСОБА_3 , позбавивши його продуктів харчування м`яса та пошкодивши його майно в квартирі;

-№ 630219 від 02.11.2022 року щодо вчинення правопорушення 07 жовтня 2022 року у вигляді домашнього насильства економічного характеру відносно ОСОБА_3 , позбавивши його продуктів харчування;

- № 630220 від 02.11.2022 року щодо вчинення правопорушення 12 жовтня 2022 року у вигляді домашнього насильства економічного характеру відносно ОСОБА_3 , позбавивши його продуктів харчування та пошкодження його майна в квартирі;

-№ 630236 від 02.11.2022 року щодо вчинення правопорушення 19 жовтня 2022 року у вигляді домашнього насильства економічного характеру відносно ОСОБА_3 , пошкодивши його майно в квартирі;

-№ 630218 від 02.11.2022 року щодо вчинення правопорушення 03 жовтня 2022 року у вигляді домашнього насильства економічного характеру відносно ОСОБА_3 , позбавивши його продуктів харчування;

Адміністративні протоколи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАп, складені працівниками поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, знаходяться на розгляді в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді і на час ухвалення оспорюваного рішення судові рішення по цим протоколам не ухвалено.

Частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

У статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків (родичів) у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 363/3496/18, від 26 вересня 2019 року у справі № 452/317/19-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 509/2131/18, від 23 грудня 2020 року у справі № 753/17743/19, від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20, від 12 січня 2022 року в справі № 752/9731/21.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За нормами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, як на достатні та належні докази вимог позивача послався на протоколи про адміністративні правопорушення складені працівниками Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП від 11.10.2022 року, від 02.11.2022 року; копії талонів повідомлень Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, фото- та відеофайли, які містяться на СД диск.

При цьому суд вказав, що критично оцінює твердження представника заінтересованої особи про відсутність підстав застосування до неї обмежувального припису з тих підстав, що ОСОБА_1 не була визнана винною в справі про вчинення домашнього насильства в жодній із справ про адміністративне чи кримінальне правопорушення, сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Сам по собі факт складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, прийняття повідомлень Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію відносно неї самі по собі не можуть бути достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 до ОСОБА_3 домашнього насильства.

Вказані письмові документи складені за заявами зацікавленої особи ОСОБА_3 та їх обґрунтованість і законність має бути встановлена судом в порядку КУпАП, КК і КПК України та ОСОБА_1 має бути притягута до юридичної відповідальності за вказані правопорушення.

Однак, відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 за заявами ОСОБА_3 до будь-якого виду юридичної відповідальності матеріали справи не містять, що на думку колегії суддів свідчить про недостатність протоколів та повідомлень для взяття, як достатні докази в обґрунтування судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 .

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 лютого 2023 року у справа № 676/3259/22 між тими ж сторонами за заявою ОСОБА_3 щодо видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 за вчинення відносно нього останньою домашнього насильства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що епізод обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 домашнього насильства 08 липня 2022 року був предметом розгляду цивільної справи № 676/3259/22 і судовими рішеннями, які набрали законної сили в цій справі встановлено відсутність факту домашнього насильства ОСОБА_1 щодо позивача 08 липня 2022 року.

При цьому, суди констатували, що по вивезенню ОСОБА_1 з спільної квартири сторін майна між сторонами існує спір щодо користування спільним нерухомим майном, що регулюється, зокрема, нормами ЦК України та СК України. Зазначений спір не може бути вирішений шляхом застосування зазначених заявником заходів обмежувального припису.

З врахуванням норм ч. 4 ст. 82 ЦПК України, за якою обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, суд відхиляє посилання заявника на вказаний епізод від 08 липня 2022 року як домашнє насильство щодо нього з боку ОСОБА_1 .

Також суд відхиляє посилання суду як на достатні докази фото- та відеофайли, які містяться на СД диск в справі. Вказані фото- та відео файли не підтверджують посилань заявника щодо вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 , на них лише зафіксовано відвідування ОСОБА_1 , спільної квартири сторін, перебування в цій квартирі, однак відсутні чіткі та переконливі дані щодо дій ОСОБА_1 саме по знищенню продуктів харчування заявника та пошкодження його майна. Інші фото та відео певного безладу в квартирі не підтверджують, що дії були вчиненні саме ОСОБА_1 .

Отже, так як ОСОБА_3 не надав беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 щодо нього домашнього насильства у розумінні Закону, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

При цьому, колегія суддів вважає, що між сторонами існує спір щодо користування спільним нерухомим майном, що регулюється, зокрема, нормами ЦК України та СК України і такий спір не може бути вирішений шляхом застосування визначених заявником заходів обмежувального припису.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, а тому з врахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Баблонюк Оленою Віталіївною, задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 червня 2023 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова