Справа № 940/371/23
Провадження № 2/364/105/23

УХВАЛА

про продовження строку залишення позовної заяви без руху

30.05.2023 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 940/371/23 за позовом

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел. : НОМЕР_2 )

представник позивача Неживок Ігор Вікторович ( адвокат, свідоцтво № 4761/10 від 26.01.2012, діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1379738, адреса: АДРЕСА_2 )

до

держави Україна в особі Головного управління національної поліції України в Київській області ( , адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, засоби зв`язку: не відомі);

держави України в особі Державної казначейської служби України (, адреса: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01014, засоби зв`язку: не відомі)

про відшкодування шкоди ,

ВСТАНОВИЛА:

14.04.2023 позивач звернувся до Тетіївського районного суду Київської області. Після задоволення заяв про самовідвід суддів 19.04.2023 у зв`язку з неможливістю утворити в Тетіївському районному суді Київської області склад суду за розпорядженням голови суду справу передано для розгляду до Володарського районного суду Київської області.

27.04.2023 справа № 940/371/23 надійшла до Володарського районного суду Київської області та за результатами автоматизованого розподілу була визначена судді Моргун Г.Л

Ознайомившись з матеріалами справи, 03.05.2023 суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а відтак ухвалою від 03.05.2023 позивачу та його представнику було вказано на ряд допущених ним недоліків та одночасно запропоновано привести у відповідність до вимог чинного законодавства з метою захисту порушених прав.

Усуваючи недоліки, позивач та його представник, повинні були подати позовну заяву, з дотриманням приписів ст. ст. 175, 177 ЦПК України, в якій зазначити: чіткі підстави, за якими позивач звертається з вимогою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої відповідачами та (або) їх посадовими особами з обґрунтуванням заявлених вимог відповідно до чинного законодавства; з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується; якими конкретними неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів та (або) їх посадових осіб, позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоди та чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру; надати до суду процесуальний документ, на ствердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги тощо. Одночасно позивач повинен був надати докази сплати судового збору, або навести підстави його звільнення від сплати.

Зазначену ухвалу представник позивача отримав 12.05.2023. Щодо позивача, то станом на 30.05.2023 до суду не надійшло інформації про отримання ним ухвали про залишення позовної заяви без руху, що є підставою для продовження строку для усунення недоліків позивачем.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене та з метою захисту права позивача на доступ до правосуддя, оскільки відсутні відомості щодо отримання ним ухвали суду від 03.05.2023, вважаю за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, але не більше як на 10 днів з часу отримання відповідного процесуального документа.

Одночасно слід зазначити, що на виконання ухвали від 03.05.2023, представником позивача 24.05.2023 на адресу суду подано клопотання/заява за підписом представника позивача, яким він вказує, що суд постановляючи ухвалу від 03.05.2023 суворо трактує національне законодавство, звинувачує суд у надмірному формалізмі та просить прийняти позовну заяву до провадження надавши позивачу доступ до правосуддя.

Ознайомившись з позицією представника позивача, вважаю за необхідне зазначити та довести до відому з цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення у справі Станков проти Болгарії від 12 липня 2007 року).

Так, у своєму клопотанні про витребування доказів представник позивача не зазначає конкретно, яке саме процесуальне рішення слід витребувати суду від Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області, та таким чином штучно перекладає свій обов`язок на суд. Вважаю, що саме позивач (його представник) повинні чітко зазначити, який саме процесуальний документ повинен витребувати суд від правоохоронних органів на ствердження позовних вимог щодо відшкодування завданих йому збитків та моральної шкоди.

Окрім наведеного, в ухвалі від 03.05.2023, крім інших встановлених недоліків, вказано позивачу (представнику), що він повинен надати докази сплати судового збору, або навести підстави його звільнення від сплати такого.

Натомість у своєму клопотанні/заяві від 24.05.2023 на виконання ухвали від 03.05.2023 представник позивача посилається на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору на його думку. За змістом статті судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак представник позивача не врахував, що згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в позові не обґрунтовано: якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в такій сумі, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Проте, як визначено в ч.4 ст. 23 ЦК, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спосіб відшкодування моральної шкоди грішми не підміняє собою розуміння моральної шкоди як немайнової шкоди. Таким чином, позивач повинен сплатити судовий збір за вимогою про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1073,60 грн.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати належні докази сплати судового збору за наступними реквізитами:

Судовий збір, за позовом №940/371/23 в розмірі 1073,60 грн, отримувач коштів - ГУК уКиїв.обл/Володар.сел/22030101 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0010792; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - ;101; _____ (код ЄДРПОУ для юридичних осіб / РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Володарський районний суд Київської області.

З метою забезпечення реалізації права на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 127, 175, 177, 185, 260, 261, 263 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Продовжити ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви до

держави Україна в особі Головного управління національної поліції України в Київській області;

держави України в особі Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди , встановлений ухвалою від 03.05.2023.

Позивачу (представнику) усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Г. Л. Моргун