Справа №463/5086/23
Провадження №4-с/463/17/23
УХВАЛА

іменем України

19 липня 2023 року м. Львів

Личаківський районний суд міста Львова у складі:

головуючого-судді Яворського С.Й.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові скаргу адвоката Попельчука Сергія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місцезнаходження: 79000, м.Львів, проспект Шашкевича, 1, ), Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (місцезнаходження: 03115, м.Київ, проспект Перемоги, 107а, ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з майна у виконавчому провадженні ВП №41446147,

встановив:

Адвокат Попельчук Сергій Олегович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з майна у виконавчому провадженні ВП №41446147.

В обгрунтування скарги зазначив, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2012 року у справі № 2/1312/1855/12, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „Про Кредит Банк заборгованість згідно рамкової угоди № Л-1306/12.03 в сумі 3615831 ( три міліони шістсот п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одну) гривню, 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок , що включає заборгованість по кредиту в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень , 03 (три) копійки , відсотки за графіком в сумі 153 399 (сто п`ятдесят три тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень ,53 ( п`ятдесят три) копійки , пені в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень , 03 (три) копійки. На виконання судового рішення 19.12.2013 року Личаківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 2/1312/1855/12, який був поданий для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким було відкрито виконавче провадження №41446147. 17.01.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем 22.12.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними). Стягнення за виконавчим документом не проводилось, виконавчий документ повернутий стягувану без виконання 22.12.2015 року (більше ніж 7 років тому). Повторно виконавчий документ не пред`являвся. Станом на 06.06.2023 року строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 22.12.2018 року. 05.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Прокредитбанк» та ОСОБА_2 підписано договір уступки права вимоги та акт приймання заборгованості, згідно якого до ОСОБА_2 перейшло право вимоги заборгованості згідно рамкової угоди №Л-1306/12.03 в сумі 3615831,59 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень ,03 (три) копійки , відсотки за графіком в сумі 153 399 (сто п`ятдесят три тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень ,53 ( п`ятдесят три) копійки , пені в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень , 03 (три) копійки. Станом на 06.06.2023 заборгованість за рішенням суду в даній справі за виконавчим листом від 25.03.2014 року № 2/1312/1855/12 погашена повністю, що підтверджується угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 02.12.2022 року та актом про відсутність заборгованості та претензій сторін за угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 05.12.2022 року, підписаними між стягувачем та боржником. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт 23.01.2014 17:05:29 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП41446147, виданий 17.01.2014 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. У матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо виділення в окреме провадження державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, після закінчення виконавчого провадження. Заборгованість, яка була предметом судового стягнення, погашена в повному обсязі боржником в добровільному порядку. Згідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 28.12.2022 року №03.1-11/В7 матеріали виконавчого провадження ВП 41446147 знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання. 06.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень з заявою про зняття арешту з майна. 09.03.2023 року Відділ примусового виконання рішень надав відповідь про те, що арешт може бути знятий в судовому порядку, у зв`язку з чим він вирішив звернутись до суду з даною скаргою.

Адвокат Попельчук С.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просить таку задоволити.

Уповноважена особа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) подала до суду клопотання про розгляд скарги за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з наведеним, вбачаю можливість провести розгляд скарги за відсутності сторін, на підставі поданих документів.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов`язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника державного виконавця, викладені в заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що скаргу слід частково задоволити, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КонституцієюУкраїни, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2012 року у справі № 2/1312/1855/12, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „Про Кредит Банк заборгованість згідно рамкової угоди № Л-1306/12.03 в сумі 3615831 ( три міліони шістсот п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одну) гривню, 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок , що включає заборгованість по кредиту в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень , 03 (три) копійки , відсотки за графіком в сумі 153 399 (сто п`ятдесят три тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень ,53 ( п`ятдесят три) копійки , пені в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень , 03 (три) копійки.

На виконання судового рішення 19.12.2013 року Личаківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 2/1312/1855/12, який був поданий для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким було відкрито виконавче провадження №41446147.

17.01.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем 22.12.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними).

Стягнення за виконавчим документом не проводилось, виконавчий документ повернутий стягувану без виконання 22.12.2015 року (більше ніж 7 років тому).

Повторно виконавчий документ не пред`являвся.

Станом на 06.06.2023 року строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 22.12.2018 року.

05.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Прокредитбанк» та ОСОБА_2 підписано договір уступки права вимоги та акт приймання заборгованості, згідно якого до ОСОБА_2 перейшло право вимоги заборгованості згідно рамкової угоди №Л-1306/12.03 в сумі 3615831,59 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень ,03 (три) копійки , відсотки за графіком в сумі 153 399 (сто п`ятдесят три тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень ,53 ( п`ятдесят три) копійки , пені в сумі 1731216,03 (один міліон сімсот тридцять одну тисячу двісті шістнадцять) гривень , 03 (три) копійки.

Станом на 06.06.2023 заборгованість за рішенням суду в даній справі за виконавчим листом від 25.03.2014 року № 2/1312/1855/12 погашена повністю, що підтверджується угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 02.12.2022 року та актом про відсутність заборгованості та претензій сторін за угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 05.12.2022 року, підписаними між стягувачем та боржником.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт 23.01.2014 17:05:29 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП41446147, виданий 17.01.2014 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Згідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 28.12.2022 року №03.1-11/В7 матеріали виконавчого провадження ВП 41446147 знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

06.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень з заявою про зняття арешту з майна.

09.03.2023 року Відділ примусового виконання рішень надав відповідь про те, що арешт може бути знятий в судовому порядку.

Державним виконавцем не надано підтверджень винесення в даних виконавчих провадження постанов про стягнення з боржника виконавчого збору або витрат.

В період винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV.

Цей Закон визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, державним виконавцем постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено підставно, оскільки боржником в добровільний термін рішення суду не виконано та на підставі Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Слід звернути увагу, що ні Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, ні Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV не передбачено право (обов`язок) державного виконавця зняти арешт, або скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тому вимога скарги в частині визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо не зняття обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги скарги в частині зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 4374004, дата, час реєстраційної дії 23.01.2014 17:05:29, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер:10211783 від 23.01.2014 17:07:32, що накладений постановою про арешт майна, серія та номер:ВП41446147, виданий 17.01.2014 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, слід зазначити наступне.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до ч. 1 та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вже зазначалося вище, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт 23.01.2014 17:05:29 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП41446147, виданий 17.01.2014 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Матеріали скарги підтверджують те, що станом на день розгляду такої, рішення суду виконано поза межами виконавчого провадження, а з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві пройшло вже більше трьох років, тобто строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

У зв`язку з добровільним виконанням ОСОБА_1 рішення суду поза межами виконавчого провадження, закінчення строку пред`явлення даного виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку що скарга в цій частині є підставною та підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись 451 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 4374004, дата, час реєстраційної дії 23.01.2014 17:05:29, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер:10211783 від 23.01.2014 17:07:32, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП41446147, виданий 17.01.2014 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.Й. Яворський