головуючий у суді І інстанції Оксюта Т.Г.
провадження № 22-ц/824/7954/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Білич І.М., Гаращенко Д.Р.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року про закриття провадження у справі

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права на забезпечення житлом,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яке оформлене протоколом засідання Комісії №6 від 23 червня 2020 року;

визнати за ОСОБА_1 право бути забезпеченим житлом для постійного проживання, шляхом виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями прийняти рішення про надання ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , для постійного проживання шляхом виключення її з числа службових.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права на забезпечення житлом.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

Військова служба є різновидом служби публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на її думку, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані з порушенням права особи отримати житло, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

З огляду на зазначене, спір про захист права конкретної фізичної особи на житло є не публічно-правовим, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

При цьому, поняття «житлові відносини» включає і право на одержання житла в зв`язку з проходженням публічної служби, оскільки норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції роз`яснив позивачу його право звернутись з відповідним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Однак, до звернення до Солом`янського районного суду міста Києва позивачем вже подавався адміністративний позов із тих самих спірних правовідносин та до того ж самого відповідача та ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року у справі № 640/18423/21 відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

Саме після цього позивач і звернувся за захистом своїх прав до Солом`янського районного суду міста Києва.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 через приписи статті 170 КАСУ об`єктивно позбавлений можливості знову звернутися до адміністративного суду, оскільки це прямо не допускається КАС України.

Від представника Міністерства оборони України - Дашківської О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив обґрунтовано тим, що закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України є обґрунтованим у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку із проходженням військової служби.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник Міністерства оборони України - Дашківська О.В. у судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що його вимоги треба розглядати за правилами цивільного судочинства з огляду на висновки Окружного адміністративного суду міста Києва, викладені в ухвалі від 26 серпня 2021 року у справі № 640/18423/21, копію якої додано до його цивільного позову.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва, викладені в ухвалі від 26 серпня 2021 року у справі № 640/18423/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Указана ухвала мотивована тим, що указану справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

З урахуванням указаних висновків суду адміністративної юрисдикції, ОСОБА_1 у жовтні 2021 року звернувся за правилами цивільного судочинства з позовом до Солом`янського районного суду міста Києва.

Оскаржуваною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з посиланням на те, що указаний спір належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно висновків, викладених у пунктах 81, 82 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №362/643/21 (провадження № 14-32цс22) від 08 червня 2022 року юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України).

Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на виникнення внаслідок закриття провадження у цивільній справі юрисдикційного конфлікту, який формально унеможливлює доступ позивача до адміністративного суду.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, з огляду на припис частини 2 статті 239 КАС України після закриття провадження у цивільній справі № 760/27764/21 позивач не матиме доступу до адміністративного суду з вимогою, яку він раніше заявляв за правилами адміністративного судочинства у справі № 640/18423/21 і з подібною до якої надалі звернувся до загального суду за правилами цивільного судочинства у справі № 760/27764/21.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле. Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами:

рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» (Mosendz v. Ukraine, заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125);

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що з огляду на припис частини 2 статті 239 КАС України за наявності чинної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва, викладені в ухвалі від 26 серпня 2021 року про закриття провадження в адміністративній справі № 640/18423/21, яка набрала законної сили, закриття провадження у справі № 760/27764/21 за пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України створило юрисдикційний конфлікт та може порушити гарантоване Конвенцією право позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту. Тому вирішення цього спору слід продовжити за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений у пункті 77 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №362/643/21 (провадження № 14-32цс22) від 08 червня 2022 року.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21 липня 2023 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді І.М. Білич

Д.Р. Гаращенко