Провадження № 2-др/202/45/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

03 серпня 2023 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №202/11030/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/11030/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

18 липня 2023 року, за результатом розгляду даної справи ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 ..

23.07.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Зайцева О.П., за допомогою системи Електронний суд подала заяву про стягнення понесених судових витрат. Відповідно до заяви адвокат зазначив, що під час ухвалення рішення по справу не було вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат, а тому представник просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 5868,88 гривень, з яких: 858,88 гривень витрати з оплати судового збору; 110,00 гривень поштові витрати, понесені у зв`язку із відправкою відповідачу листів; 4900,00 гривень витрати на правову допомогу.

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлялись належним чином. Представник позивача адвокат Зайцева О.П. подала до суду заяву в якій просила провести судове засідання без участі позивача та її представника.

Представник відповідача - адвокат Веремеенко Д.О. подала до суду заяву в якій просила провести судове засідання без участі відповідача та її представника.

За вказаних обставин,з підстав,передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/11030/23, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/11030/23, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 і розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 червня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 210. Після розірвання шлюбу залишено позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ».

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача, 26.06.2023 року, тобто у строк визначений ст. 141 ЦПК України подано всі докази на підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат. Разом з тим, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про їх розподіл, а тому адвокатом 24.07.2023 року повторно подано заяву про розподіл судових витрат по справі.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі, в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

01 червня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Зайцевою Оленою Петрівною укладено договір про надання правової допомоги № 16.

Додатком №1 до договору узгоджено та підписано позивачем Протокол № 1 узгодження розміру гонорару за надання правової допомоги. На виконання п. 3 Протоколу, 21.07.2023 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що з урахуванням недоведеності позовних вимог та недоведеності обсягу наданих позивачу послуг і виконаних робіт, що має бути підтверджено належними доказами, просив залишити заяву позивача про стягнення судових витрат без задоволення.

Разом з тим, обсяг виконаних робіт, визначений позивачем та адвокатом в Акті виконаних робіт № 1 до Договору про надання правової допомоги № 16 від 01.06.2023 року, відповідно до якого сторони підтвердили, що адвокатом надано позивачу сім послуг на загальну суму 4900,00 гривень.

Також позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 858,88 гривень та витрати, пов`язані з розглядом справи на поштові відправлення листів відповідачу (10.06.2023 примірник позову з додатками; 21.07.2023 примірник заяви про стягнення понесених судових витрат з додатками), що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оцінюючи наявні у справі докази, позицію сторін в частині розподілу судових витрат, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою судові витрати в розмірі 5868,88 гривень, з яких: витрати з оплати судового збору в розмірі 858,88 гривень; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4900,00 гривень; витрати пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів в сумі 110,00 гривень.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зайцевої Олени Петрівни задовольнити.

Ухвалити по цивільній справі №202/11030/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 5868,88 гривень, з яких: витрати з оплати судового збору - 858,88 гривень; витрати на професійну правничу допомогу - 4900,00 гривень; витрати пов`язані з розглядом справи - 110,00 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії.

Суддя О.М. Мачуський