Справа № 167/695/23
Номер провадження 2-о/167/63/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

23.06.2023 року заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свою заяву тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками, згідно свідоцтва про народження, є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , перебуваючи на заробітках в російській федерації, помер і у повторному свідоцтві про смерть від 12.10.2013 року його по батькові помилково записано як « ОСОБА_5 », 1958 року народження.

Згідно свідоцтва про народження від 16.08.1958 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками зазначені: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.1963 року, ОСОБА_2 , 1958 року народження, успадкував частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Власником часток вказаного будинку була ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , і спадкоємцем якої був її син - батько заявника ОСОБА_2 , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Вказані розбіжності у написанні по батькові ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть, свідоцтвах про народження та свідоцтві про право на спадщину за законом, створює заявнику перешкоди щодо оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті батька, а тому необхідно встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , і ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , та батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.03.1963 року Першою Луцькою державною нотаріальною контролю за реєстровим № 1-1187.

За відсутності інформації в ЄДДР, згідно відповіді № 127944 від 26.06.2023 року, 03.07.2023 року суд отримав інформацію від уповноваженої особи про місце реєстрації заявника ( ас 19, 20), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності справи, згідно статті 316 ЦПК України.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04.07.2023 року заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження, призначено судове засідання на 21.07.2023 року ( ас 21-22), в яке вчасно і належним чином викликані учасники справи ( ас 23, 24, 25, 26, 27, 29).

Заявник в судове засідання не з`явився, але 21.07.2023 року подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує з підстав, наведених у ній, просить заяву задовольнити ( ас 31).

Представник Рожищенської міської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, але 18.07.2023 року подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує ( ас 30).

Представник Ківерцівської міської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, але 21.07.2023 року надіслав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, просить справу вирішити на розсуд суду ( ас 32).

Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності учасників справи, згідно частини 1 статті 223, частини 3 статті 294 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення ( виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття рішення у цій справі є 21.07.2023 року - дата складення повного судового рішення.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд установив таке.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , перебуваючи на заробітках в російській федерації, помер і у повторному свідоцтві про смерть від 12.10.2013 року його по батькові помилково записано як « ОСОБА_5 », 1958 року народження.

Згідно свідоцтва про народження від 16.08.1958 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками зазначені: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.1963 року, ОСОБА_2 , 1958 року народження, успадкував частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Власником часток вказаного будинку була ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , і спадкоємцем якої був її син і батько заявника - ОСОБА_2 , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Вказані розбіжності у написанні по батькові ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть, свідоцтвах про народження та свідоцтві про право на спадщину за законом, створює заявнику перешкоди щодо оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_2 .

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: паспортом заявника ( ас 4-6); Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 05.03.1984 року ( ас 7); Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 від 16.08.1958 року ( ас 8); Свідоцтвом про народження ОСОБА_9 від 24.06.1956 року ( ас 9); Свідоцтвом про смерть ( повторне) ОСОБА_10 , 1958 року народження, від 12.10.2013 року ( ас 10); Свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 04.03.1978 року ( ас 11); Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.03.1963 року ( ас 12); Свідоцтвом на право власності на частку в спільному майні подружжя від 06.03.1963 року ( ас 13).

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до роз`яснень, викладених в пунктах 1, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини після смерті батька.

Іншим чином, ніж ухвалення судового рішення, заявник не може підтвердити факт родинних відносин з батьком, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і внести відповідні зміни в свідоцтво про його смерть, а саме в частині вірного зазначення по батькові, у встановленому законом порядку також виключається, у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України 01.12.2022 року Закон України « Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким, після зупинення дії, Конвенція 1993 року не застосовується у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь щодо будь-яких документів виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення.

За змістом положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини 2 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Заявник просить встановити факт з метою оформлення спадщини після смерті батька, оскільки відсутність вказаного факту унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на заявлене спадкоємцем спадкове майно, з урахуванням кровного споріднення між спадкодавцем ОСОБА_10 , батьком, і спадкоємцем ОСОБА_1 , сином ОСОБА_2 , враховуючи Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 12.10.2013 року, в якому його по батькові помилково зазначено « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_11 ».

Проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявник довів суду належними та допустимими доказами факт родинних відносин між ОСОБА_2 і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , а тому заява в частині вимог про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.1963 року за реєстровим № 1-1187 ( ас 12), спадкоємцями ОСОБА_6 в рівних долях є його дружина - ОСОБА_7 та його син - ОСОБА_2 , 1958 року народження.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року « Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд доходить висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право власності на спадкове майно, а саме: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.03.1963 року за реєстровим № 1-1187, належить ОСОБА_8 , який помилково зазначений в Свідоцтві про смерть, як « ОСОБА_2 », і дана помилка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду, та перешкоджає заявнику в реалізації його права на оформлення спадкових прав після смерті батька.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами не має, і встановлення даного факту є фактично похідним від вимоги про встановлення факту родинних відносин.

Окрім того, встановлення даного факту є реалізацією гарантованого статтею 41 Конституції України та статтею 321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення по батькові його тата в правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до вимог частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, судові витрати слід залишити за заявником.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 10, 13, 77-81, 83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , є сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , та батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 березня 1963 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1187, на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: 45101, місто Рожище, вулиця Незалежності, 60, .

Заінтересована особа: Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: 45201, місто Ківерці, вулиця Шевченка, 14, .

Дата складення повного тексту рішення суду: 21.07.2023 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька