Справа № 953/9241/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - Губської Я.В.

за участю секретаря судових засідань - Мордухович К.Г.,

за участі заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа -Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м.Харків, м-н Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 19 травня 2021 року звернулась до Київського районного суду м.Харкова з заявою, в якій просила суд: встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви зазначила, що вона є пенсіонеркою за віком. У зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 вона звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою від 23.12.2020 про перехід на інший вид пенсії (з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника). Рішенням №171 від 31.12.2020 їй було відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника з підстави, що в наданих документах не вбачається факту спільного проживання заявника та ОСОБА_2 . Вказала, що вона з чоловіком фактично проживали а адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини можуть підтвердити свідки. Вказала, що її чоловік за життя отримував значно вищу пенсію, яка була постійним та основним джерелом існування подружжя. Розмір пенсії ОСОБА_2 становив приблизно 11000 грн., в той час як її пенсія становила близько 5000 грн. Вказала, що встановлення факту, що вона перебувала на утриманні чоловіка необхідне їй для переходу на інший вид пенсії. Враховуючи викладене, звернулась до суду з вказаною заявою.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Божко В.В. від 01.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з підстав звільнення судді ОСОБА_3 у відставку, зазначена цивільна справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Від представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшла заява про слухання справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до вимог статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , видане 23.11.2012 року, термін дії-довічно.

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована з 1983 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданої до заяви. (а.с. 7). Інших даних про реєстрацію заявника за іншою адресою суду не надано.

Відповідно до довідки про доходи №9 від 30.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 працює в Інституті фізики високих енергій та ядерної фізики ННЦ ХФТІ на посаді оператора ЕВМ, має доходи: за травень 2020-3746,90 грн., червень 2020-3796,85 грн., липень 2020-3866,43 грн., серпень 2020-4296,06 грн., вересень 2020-4110,98 грн., жовтень 2020-3898,45 грн. Загальна сума доходу становить 23 715,67 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 24.11.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу російською мовою: « ОСОБА_4 » одружений з « ОСОБА_1 » з 24.10.1980 року, змінено прізвище дружини на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до рішення №17 від 31.12.2020 ГУ ПФУ в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника з підстави, що в наданих документах не вбачається факту спільного проживання заявника та ОСОБА_2 .

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Харківській області від 17.05.2021 зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком. ОСОБА_2 перебував на обліку у відділі з питань перерахунків пенсій №21 та отримував пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком №1). Виплату пенсії припинено з 01.12.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера.

На виконання ухвали про витребування доказів від 31.01.2022 з ГУ ПФУ в Харківській області 04.02.2022 надійшла довідка про розмір пенсії ОСОБА_2 . Зі змісту довідки вбачається, що ОСОБА_2 отримував пенсію за віком за період з травня 2020-листопад 2020 в розмірі 10267,46 грн., всього за вказаний період 71872,22 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із ст.36 та ч.1 ст.37 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року N 1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір пенсії по втраті годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї померлого становить 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно ч.1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. А ч.2 передбачає, що члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17.

Пунктом 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що за документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Заявником під час подання даної заяви до суду та протягом судового розгляду не було доведено, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали за однією адресою, що пенсія ОСОБА_2 була її єдиним доходом, а також постійним і основним джерелом засобів до існування та що її доходи були значно менші, ніж доходи померлого чоловіка.

Суд зазначає, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повідомляла, що вона також отримувала заробітну плату разом з пенсією, що вони з померлим чоловіком були зареєстровані за різними адресами до його смерті, що в них є дорослий син, який також допомагає, і всі ці данні спростовують доводи заявника про перебування на утриманні померлого та наявність в неї єдиного доходу пенсії за віком. При цьому суд зазначає, що єдине лише посилання на те, що розмір пенсії чоловіка більше за пенсію ОСОБА_1 , дані про розмір якої заявник до суду не надала, не може бути підставою для задоволення вимог заявника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що працював та працює разом з ОСОБА_1 , протягом останніх 3 років вона його сусідка в будинку, зазначив, що знає, що ОСОБА_1 отримує маленьку зарплату та пенсію, а її чоловік отримував пенсію більше. Суд зазначає, що показання даного свідка не можуть бути підставою для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні покійного чоловіка, оскільки цей свідок доказів на підтвердження зазначеного не надав.

Таким чином, з огляду на наявні в справі докази, оскільки з них не вбачається, що заявниця та перебувала на утриманні свого чоловіка за його життя, доказів на підтвердження того, що крім пенсії вона інших доходів не мала суду надано не було, суд вважає недоведеними твердження заявниці про її перебування на утриманні чоловіка і відмовляє в задоволення заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, як недоведеної.

Керуючись ст. ст. 76-81, 89, 95, 247 ч.2, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа -Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м.Харків, м-н Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -