Справа № 355/44/23
Провадження № 2/355/263/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

10.01.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він - ОСОБА_1 , є переселенцем з Донецької області, на підставі довідки ВПО № від 04 жовтня 2016 року, та учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_1 , видане ГУНП в Донецькій області від 12.05.2016 року). 28 липня 2022 р. між Адвокатським Бюро «Сергія Ігольнікова» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № б/н, від 28 липня 2022 року. Відповідно до умов договору, Адвокатське Бюро взяло на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу усіма законними методами та способами правової допомоги по справі, пов`язаної з аналізом документів, та правових підстав щодо встановлення опіки та піклування над дитиною, консультування з питань встановлення опіки та піклування, консультування з умов перетинання державного кордону під час правового режиму воєнного стану. Вартість послуг повинна не перевищувати 7000 (сім) тисяч гривень. 12.08.2022 року між сторонами складено акт наданих послуг, яким засвідчено надання Адвокатським Бюро правової допомоги, що полягала в аналізі документів та правових підстав щодо встановлення опіки та піклування над дитиною; консультування з питань встановлення опіки та піклування, умови перетинання державного кордону під час правового режиму воєнного стану, та прийняття наданих послуг клієнтом на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) грн. Клієнту надана письмова консультація та роз`ясненні всі умови щодо предмету договору. У відповідь на надані послуги клієнт- ОСОБА_2 , знаходячись в його офісному приміщенні №17 будинку АДРЕСА_1 , діючи всупереч п. п. 2.3.1. договору про надання правової допомоги №б/н від 28.07.2022 року (сплатити гонорар Адвокатському Бюро в розмірі та в строк погоджені між ними), отримавши юридичні послуги, надані згідно договору, висловлюючись в грубій нецензурній формі, шахрайським шляхом, відмовився здійснювати оплату згідно рахунку №1 від 12.08.2022 року. За даним фактом до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві (вх. 79465/вс від 16.08.2022 року) скерована заява з поясненнями відносно ОСОБА_2 , (ЄО № 35143 від 16.08.2022 року), яка розглянута керівництвом поліції, та надана відповідь. Опитані працівники офісної будівлі АДРЕСА_1 , підтвердили що клієнт - ОСОБА_2 висловлювався в адресу адвоката нецензурною лайкою та відмовлявся в оплаті за юридичні послуги, а також забрав файл з документами. В даному файлі знаходились письмові консультації, рахунок, акт виконаних робіт, претензія та примірник договору про надання правової допомоги.

Окрім матеріальної шкоди позивачу було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 , оскільки він зазнав морального тиску, принизливе ставлення, а саме образи у грубій нецензурній формі, що підтверджено свідками події. Йому як особистості, набувши публічно-правового статусу, який передбачає відданість обраній професії, що зумовлює особливе ставлення до принципів та вимог правозахисної діяльності, було завдано порушення соціальних відносин. А саме - принижуючи честь та гідність адвокатського бюро, клієнт- ОСОБА_2 , визвав ступінь недовіри потенційних клієнтів, які працюють в сусідніх офісних приміщеннях будівлі, спровокував розвиток соціально-психологічної дезадаптації, яка виникає у результаті стресів, емоційних переживань, конфліктів та ін. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який просять задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 23.02.2023р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання призначались на 09.03.2023о. 21.03.2023р., 04.04.2023р., 13.04.2023р., 18.05.2023р.

07.03.2023р.та 20.03.2023р. представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Ревою І.О. було надано на адресу суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення відповідно.

21.03.2023р. позивачем ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив по справі.

В судове засідання 18.05.2023р. позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав на адресу суду заяву про виклик свідків, однак про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, жодних клопотань щодо відкладення судового розгляду або поважності причин відсутності позивача на адресу суду не надходило.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Рева І.О. - не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням позиції, викладеної у відзиві на позов та додаткових поясненнях: просили відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, в повній мірі з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частина 1 статті 2 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 28 липня 2022р. між Адвокатським Бюро «Сергія Ігольнікова» в особі керуючого бюро Ігольнікова Сергія Володимировича та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 7).

Згідно п.1.1. вказаного Договору, «предметом договору є надання Адвокатським Бюро усіма законними методами та способами правової допомоги по справі, пов`язаної з аналізом документів, та правових підстав щодо встановлення опіки та піклування над дитиною, консультування з питань встановлення опіки та піклування, консультування з умов перетинання державного кордону під час правового режиму воєнного стану. Вартість послуг повинна не перевищувати 7000 (сім) тисяч гривень».

Згідно п. 2.3.1. Договору, обов`язком клієнту є «сплата гонорару в розмірі та в строк, погоджені між ними».

Згідно п. 4.2. вказаного Договору, «гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору» (а.с.7).

Суд звертає увагу та те, що розмір гонорару адвоката у вказаному договорі не зазначено; вищевказаної додаткової угоди до цього договору на адресу суду не надано.

12 серпня 2022р. Адвокатським Бюро «Сергія Ігольнікова» на ім`я ОСОБА_2 було складено інформаційну довідку щодо питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини (а.с. 9-11).

Суд звертає увагу, що вищевказану інформаційну довідку було складено без зазначення її реєстраційного номеру та будь-якої адреси (поштової, електронної тощо) отримувача ОСОБА_2 .

Згідно рахунку №1 до Договору про надання правової допомоги від 28.07.2022р., за підписом керуючого АБ «Сергія Ігольнікова» С.В. Ігольнікова, вартість наданих послуг складає 5 000,00 грн. (а.с.12).

Зі змісту акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за липень-серпень 2022р., «роботу (послуги) виконані повністю, сторони претензії одна до одної не мають. Роботу здав виконавець керуючий бюро С.Ігольніков» (а.с. 13).

Суд звертає увагу, що у даному акті відсутня дата його складання. реєстраційний номер, підпис замовника М.Мазного.

12.08.2022г. АБ «Сергія Ігольнікова» на ім`я ОСОБА_2 було складено претензію, зі змісту якої вбачається, що «у строк до 15.08.2022р. АБ «Сергія Ігольнікова» просить ОСОБА_2 сплатити на свою користь заборгованість за зобов`язаннями у розмірі 5 000, 00 грн.» (а.с. 14).

Суд звертає увагу, що вищевказану претензію було складено без зазначення її реєстраційного номеру та без зазначення будь-якої адреси (поштової, електронної тощо) абро інших контактних даних отримувача ОСОБА_2 . Підтверджуючих даних шкодо відправки зазначеної претензії на адресу відповідача ОСОБА_2 та її отримання останнім на адресу суду не надано.

Зі змісту тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 25.05.2022р. на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що останнього взято на військовий облік (а.с. 16-17).

12.08.2022р. АБ «Сергія Ігольнікова» в особі ОСОБА_1 звернулось до Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві із заявою щодо вжиття заходів відносно ОСОБА_2 . До заяви долучено пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 18-22).

Згідно відповіді Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві №7946/125/55 від 29.08.2022р., «під час проведення перевірки із гр. ОСОБА_2 працівниками поліції було проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення протиправної поведінки. Підстав, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення не встановлено» (а.с. 23).

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідність до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В позовній заяві позивач посилається на те що «Відповідно до п.п.2.3.1. Договору, клієнт сплачує Адвокатському Бюро гонорар за надані юридичні послуги протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту наданих послуг» (а.с. 4), однак під час вивчення вищевказаного договору про надання правової допомоги від 28.07.2022р., зокрема п. 2.3.1, на який в обґрунтування своїх позовних вимог посилається позивач, вбачається, що п.2.3.1. має наступний зміст: «клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвокатському Бюро в розмірі та в строк погоджені між ними» (а.с. 7). Певної суми гонорару за надані юридичні послуги або строків його сплати в договорі не зафіксовано.

Згідно п. 4.2. вказаного Договору, «гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору» (а.с.7). Суд вчергове звертає увагу, що розмір гонорару адвоката у вказаному договорі не зазначено; вищевказаної додаткової угоди до цього договору на адресу суду не надано, таким чином суд позбавлений можливості встановити розмір узгодженого сторонами гонорару та строки його сплати.

Згідно рахунку №1 до Договору про надання правової допомоги від 28.07.2022р., за підписом керуючого АБ «Сергія Ігольнікова» С.В. Ігольнікова, вартість наданих послуг складає 5 000,00 грн. (а.с.12).

Зі змісту акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за липень-серпень 2022р., «роботу (послуги) виконані повністю, сторони претензії одна до одної не мають. Роботу здав виконавець керуючий бюро С.Ігольніков» (а.с. 13).

Суд звертає увагу, що у даному акті відсутня дата його складання. реєстраційний номер, підпис замовника ОСОБА_5 . Крім того, зміст даного акту, зокрема в частині відсутності у сторін претензій одна до одної, спростовується подальшими діями позивача ОСОБА_1 , яким 12.08.2022р. було направлено претензію на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 14).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доводи позовних вимоги в частині невиконання відповідачем по справі ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо сплати обумовленого гонорару за надані послуги в сумі 5 000,00 гривень недоведеними, та, відповідно - необґрунтованими.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналізуючи положення вищевказаної статті із спірними правовідносинами, що утворилися між сторонами, суд приходить до висновку про те, що через недоведеність та необґрунтованість позовних вимог в частині несплати відповідачем обумовленого гонорару за надані послуги в сумі 5 000,00 гривень, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1ст. 89ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна або щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, представник позивачів не надав в ході розгляду справи у суді.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими .

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева