Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/21/23
Провадження № 2/499/74/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, за участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Українська страхова група» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.

11 січня 2023 року адвокат Петрик Олександра Вікторівна (далі - також представник) в інтересах ОСОБА_1 (далі - також позивач) подала до суду позовну заяву до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - також ТДВ «Альфа-Гарант»), приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Українська страхова група» (далі - також ПАТ «СК «УСГ») (далі - також відповідачі) про відшкодування шкоди, в якій просила стягнути з відповідачів солідарно шкоду заподіяну втратою годувальника в загальному розмірі 26100 гривень, моральну шкоду в розмірі 5800 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень (далі - також позовна заява).

Представник у позовній заяві за кожною вимогою зазначає таке: 04 вересня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин в селі Северинівка, Іванівського району, Одеської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - також ДТП) за участю автомобілів ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 (далі - також автомобіль 1), під керуванням Мегорашвілі Вебхія та автомобіля ГАЗ 3507, державний номер НОМЕР_2 (далі - також автомобіль 2), під керування ОСОБА_2 ; внаслідок ДТП водій та пасажири автомобіля 1 отримали тілесні ушкодження та доставлені до Іванівської центральної районної лікарні для надання медичної допомоги; ОСОБА_3 (далі - також ОСОБА_3 , потерпілий) був пасажиром автомобіля 1 та помер від отриманих тілесних ушкоджень; за фактом ДТП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - також ЄДРД) за №0000313, та Іванівським відділенням поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування; смерть ОСОБА_3 перебуває в причинному зв`язку з поєднаною травмою, отриманою при ДТП; внаслідок смерті ОСОБА_3 позивачу, який на момент ДТП був неповнолітній, заподіяна шкода через втрату годувальника та моральна шкода; на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля 1 застрахована ТДВ «Альфа-Гарант»; на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля 2, застрахована товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - також ТДВ «Глобус»); ПАТ «СК «УСГ» є правонаступником ТДВ «Глобус»; 27 грудня 2017 року ОСОБА_4 , мати позивача (далі - також ОСОБА_4 , законний представник) звернулася до ТДВ «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування та до ТДВ «Глобус», як страховика автомобіля 2; страхові компанії добровільно не здійснили відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_3 ; Іванівський районний суду Одеської області рішенням від 20 вересня 2021 року по цивільній справі №499/765/20 (далі - також справа 499/765/20) задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 до відповідачів про відшкодування шкоди (далі - також рішення від 20 вересня 2021 року); Одеський апеляційний суд постановою від 14 жовтня 2022 року змінив рішення від 20 вересня 2021 року (далі - також постанова від 14 жовтня 2022 року); позивач на час розгляду справи №499/765/20 досягнув повноліття, тому питання відшкодування завданої йому шкоди не було предметом її розгляду (а.с.1-9).

02 лютого 2023 року, 21 лютого 2023 року представник ПАТ «СК «УСГ» Василевський Олександр Леонідович подав до суду відзив на позовну заяву та заперечення, в яких зазначає таке: досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 триває; вина ОСОБА_2 не встановлена; підставою для виплати страхового відшкодування є наявність в діях застрахованої особи вини; позивач не звертався до ПАТ «СК «УСГ» з заявами про виплату страхового відшкодування; ОСОБА_4 особисто не зверталася до ПАТ «СК «УСГ»; заява надійшла до ПАТ «СК «УСГ», за підписом ОСОБА_5 , яка має подаватися протягом трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП, тому позивач цей строк пропустив; солідарна відповідальність настає у випадках, які прямо передбачені законом чи договором; представник позивача до позовної заяви не додала докази на підтвердження домовленостей між позивачем та адвокатом щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень; просив відмовити у задоволенні позовних вимог через їх безпідставність та необґрунтованість ( а.с. 54-60).

07 лютого 2023 року представник ТДВ «Альфа-Гарант» Білинова Анастасія Вікторівна подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила таке: позивач ні самостійно ні через представника не звертався до ТДВ «Альфа-Гарант» з заявою про виплату відшкодування; підставою для виплати страхового відшкодування є наявність в діях застрахованої особи вини; вина страхувальника не доведена; матеріали справи не містить документів, які підтверджують розмір доходів ОСОБА_3 , тому неможливо встановити розмір страхового відшкодування; визначаючи суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат, розумності розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану сторін; справа є малозначною; розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним (том 1, а.с. 66-70).

21 лютого 2023 року представник подала до суду відповіді на відзиви ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ», в яких зазначила: позивач на час ДТП був неповнолітнім; ОСОБА_4 була законним представником позивача до досягнення ним повноліття; ОСОБА_4 звернулася до відповідачів, через представника з відповідними заявами про виплату страхового відшкодування; ці обставини встановленні рішенням від 20 вересня 2021 року та постановою від 14 жовтня 2022 року; ОСОБА_4 звернулася в межах трирічного строку після настання ДТП (а.с. 114-119, 139-144).

2. Мотиви проведення судового засідання за відсутності учасників справи такі.

Позивач до судового засідання не з`явився, представник позивача подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її та позивача участі.

Представники ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» до судового засідання не з`явилися про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи шляхом направлення судової повістки на офіційні електронні адреси.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті(стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - також ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

3. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

Іванівський районного суду Одеської області ухвалою від 16 січня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази (а.с. 41-49).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 08 лютого 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи за клопотанням представника для надання їй часу для підготовки відповіді на відзив (а.с. 82).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 15 лютого 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника оголосив перерву в розгляді справи, через необхідність подання представником до суду доказів щодо результатів розгляду справи кримінального провадження (а.с. 93).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 лютого 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника оголосив перерву в розгляді справи, через необхідність подання представником до суду доказів щодо результатів розгляду справи кримінального провадження (а.с. 148-151).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 15 березня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника, відклав розгляд справи, через її зайнятість в іншому процесі (а.с. 177).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 10 квітня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи за клопотанням представника ПАТ «СК «УСГ», через його зайнятість в іншому процесі (а.с. 197-198).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 04 травня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника, оголосив перерву в розгляді справи.

4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.

Довідка від 04 вересня 2016 року №569230, свідчить, що приблизно о 17 годині 00 хвилин в селі Северинівка, Іванівського району, Одеської області відбулося ДТП за участю автомобілів 1, 2 (а.с. 10).

Свідоцтва про смерть свідчить, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Лікарське свідоцтво про смерть №519 від 10 вересня 2016 року свідчить, що до смерті ОСОБА_3 призвів: набряк головного мозку, вогнищева травма головного мозку, черепно-мозкова травма. Травми отримані унаслідок ДТП (а.с. 12).

05 вересня 2016 року відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄДРД №0000313, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (а.с. 13).

Висновок судово-медичного експерта від 10 вересня 2016 року №519, свідчить, що смерть ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з поєднаною травмою утвореною при ДТП у вигляді черепно-мозкової травми, травми правої нижньої кінцівки, безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку (а.с. 14-16).

Свідоцтво про шлюб свідчить, що 27 листопада 2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Северинівської сільської ради Іванівського району, Одеської області, актовий запис № 8. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с. 17).

Свідоцтвом про народження свідчить, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 18).

За довідкою Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області №1204 від 21 листопада 2017 року ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав у будинку АДРЕСА_1 , разом з ним мешкали та були зареєстровані ОСОБА_4 , позивач та донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 20).

Довідка від 22 листопада 2017 року № 20 свідчить, що позивач знадиться на обліку в Розільнянському об`єднаному управлінні Пенсійноогго фонду України Одеської області і отримує пенсію по втраті годувальника (а.с. 24).

За роздруківкою полісу № АК6576, станом на 04 вересня 2016 року автомобіль 1 був застрахований ТДВ «Альфа-Гарант» (а.с.25).

За роздруківкою полісу № АК4571314, станом на 04 вересня 2016 року автомобіль 2 був застрахований ТДВ «Глобус» (а.с.26).

27 грудня 2017 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 направив ТДВ «Альфа-Гарант» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, зокрема й в інтересах неповнолітнього позивача (далі - також Повідомлення 1, а.с. 27, 28).

08 квітня 2019 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 ТДВ «Глобус» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, зокрема й в інтересах неповнолітнього позивача (далі - також Повідомлення 2, а.с.29, 30).

Рішенням від 20 вересня 2021 року задоволена позовна заява ОСОБА_4 до ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» про відшкодування шкоди, та стягнуто з: - ТДВ «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 витрати на лікування у розмірі 11983 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 68 копійок; - ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 витрати на лікування у розмірі 11983 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 68 копійок; - ТДВ «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 шкоду завдану втратою годувальника у розмірі 13050 (тринадцять тисяч п`ятдесят) гривень; - ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 шкоду завдану втратою годувальника у розмірі 13050 (тринадцять тисяч п`ятдесят) гривень; - ТДВ «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 витрати на поховання у розмірі 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот) гривень;- ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 витрати на поховання у розмірі 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот) гривень; - ТДВ «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 в її інтересах та інтересах ОСОБА_8 моральну шкоду у загальному розмірі 5800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень; - ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 в її інтересах та в інтересах ОСОБА_8 моральну шкоду у загальному розмірі 5800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень; - ПАТ «СК «УСГ» на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 20 копійок; - ПАТ «СК «УСГ» на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 20 копійок; - ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень; - з ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Постановою від 14 жовтня 2022 року частково задоволені апеляційні скарги ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» та змінене рішення від 20 вересня 2022 року й солідарно стягнуто з: - ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 на відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_8 втратою годувальника, 26100 гривень; - ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 витрати на поховання в розмірі, 11800 гривень; - ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 5800 гривень та в інтересах ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_8 , 5800 гривень; - в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «СК «УСГ» та ТДВ «Альфа-Гарант» про відшкодування витрат на лікування відмовив.

За повідомленням Слідчого Управління Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07 квітня 2023 року №П-79-аз досудове розслідування за кримінальним правопорушення №0000313 триває, проводяться слідчі дії (а.с. 26).

07 грудня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Альтерум» та позивачем укладений договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (далі - також договір від 07 грудня 2022 року.

Розрахунок розміру професійної правничої (правової допомоги) за позовною заявою свідчить, що представником вчинене таке: юридична консультація - 1 година; підготовка до написання позовної заяви (аналіз законодавства і судової практики щодо відшкодування шкоди) - 2 години; складання та написання позовної заяви - 4 години. Вартість 1 години - 1000 гривень. Разом - 7000 гривень.

Акт наданих послуг від 27 грудня 2022 року свідчить, що позивач отримав професійну правничу допомогу за договором від 07 грудня 2022 року на загальну суму 7000 гривень.

5. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1 статті 23 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (пункт 2 частини 2 статті 23 ЦК).

Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей (частина 1 статті 242 ЦК).

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (частина 1 статті 617 ЦК).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (частина 1, 2, 3 статті 1166 ЦК).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК).

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина 1, 2 статті 1168 ЦК).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 1, 2 статті 1187 ЦК).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК).

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина 2 статті 1188 ЦК).

Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (частина 1 статті 1190 ЦК).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина 2 статті 1193 ЦК).

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (частина 2 статті 1195 ЦК).

У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) (частина 1 статті 1200 ЦК).

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (частина 3 статті 1200 ЦК).

У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) (частина 1 статті 1200 ЦК).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі - також Закон).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (пункт 27.1 статті 27 Закону).

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.2 статті 27 Закону).

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3 статті 27 Закону).

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (пункт 27.5 статті 27 Закону).

У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб (пункт 36.3 статті 36 Закону).

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону).

7. Мотиви з яких виходив суд.

7.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 6 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що: головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини; перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів підвищеної небезпеки; законодавство не встановлює таку підставу для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як відсутність вини або недоведеність вини; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела; незалежно від вини фізичної особи, завдана нею шкода відшкодовується, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров`я, життю внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відтак, відсутність вини або недоведеність вини водія транспортного засобу не звільняє його та страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки особа, яка завдала шкоду джерелом підвищеної небезпеки, відповідає також за випадкове, тобто безвинне завдання.

Суд наголошує, що: в цьому разі, виходячи з приписів статей 1187, 1193 ЦК, навіть встановлення обставин наявності або відсутності вини потерпілого в ДТП, не можуть впливати на звільнення відповідачів від відповідальності щодо відшкодування шкоди; відповідачі не зазначили про наявність підстав для звільнення їх від відповідальності, через завдання шкоди внаслідок обставин непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд зауважує, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Оскільки, цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Суд констатує, що шкода пов`язана зі смертю ОСОБА_3 , заподіяна володільцями джерела підвищеної небезпеки, тобто водіями автомобілів 1, 2, цивільно-правова відповідальність яких була застрахована ТДВ «Альфа-Гарант» та ТДВ «Глобус» правонаступником якого є ПАТ «СК «УСГ», які й мають відповідати за позовом в межах суми страхового відшкодування. Зокрема, оскільки неподільна шкода завдана потерпілому двома джерелами підвищеної небезпеки, то кожний із відповідачів солідарно має виплатити на користь позивача суму страхового відшкодування рівними частинами в межах розміру заподіяної шкоди.

Суд наголошує, що ОСОБА_5 , з огляду на шкоду заподіяну здоров`ю, життю ОСОБА_3 ,. в інтересах матері на той час неповнолітнього позивача ОСОБА_4 й відповідно в інтересах самого позивача, подав відповідачам Повідомлення 1, 2, в межах установленого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону трирічного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а відповідачі не повідомляли його про наявність підстав для відмови в здійсненні страхового відшкодування з причин неподання саме неповнолітнім позивачем відповідної заяви впродовж встановленого Законом строку.

В контексті цього суд вважає, що, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених Законом строків як підстави для відмови у відшкодуванні, стосуються випадків, коли впродовж цих строків в інтересах позивача, законний представник як в своїх інтересах чи інтересах неповнолітньої дитини (позивача), взагалі б не здійснювала волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не зверталася ані до страховика, ані до суду, як особисто так і через свого представника. Якщо ж законний представник, через свого представника в межах цих строків подала Повідомлення 1, 2, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого та позивача порушеного права.

7.2. Положення статті 1200 ЦК та пункту 27.2 статті 27 Закону свідчать, що в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Загальний розмір страхового відшкодування не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Суд зазначає, що на утриманні потерпілого перебували двоє неповнолітніх дітей, зокрема й позивач, який має право на відшкодування шкоди заподіяної втратою годувальника.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» місячний розмір мінімальної заробітної плати на 1 травня 2016 року становив 1450 гривень.

Тому, загальний розмір шкоди заподіяної втратою годувальника складає 52200 гривень (1450 х 36=52200).

Постановою від 14 жовтня 2022 року стягнуто з ТДВ «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 на відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_8 втратою годувальника сума в розмірі 26100 гривень.

Отже, позивач має право на відшкодування шкоди заподіяної втратою годувальника в загальному розмірі 26100 гривень (52200 : 2 =26100).

7.3. Суд зауважує, що розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) необхідно визначати залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу суд враховує, що внаслідок ДТП загинула людина, позивач втратив батька, тому він зазнав сильних душевних страждань та переживань, змушений був змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи положення пункту 27.3 статті 27 Закону, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати становить 17400 гривень (1450 х 12=17400), тобто по 5800 гривень кожному із осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого (17400 : 3=5800).

Відтак, позивач має право на відшкодування моральної шкоди шляхом стягнення з відповідачів солідарно суми в розмірі 5800 гривень.

7.4. Такі висновки, узгоджуються з правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах від: 21 квітня 2021 року по справі №450/4163/18; від 20 травня 2021 року по справі №501/2015/16-ц; 03 червня 2020 року по справі №345/3335/17; 29 липня 2020 року по справі № 276/752/16-ц; 28 жовтня 2020 року по справі № 445/370/19.

8. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.

9. Розподіл між сторонами судових витрат такий.

9.1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 137 ЦПК).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК).

На підставі пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

9.2. Суд зазначає, що, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, оскільки солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено.

Отже, з кожного відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (1073,60 : 2 = 536,80), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

9.3. При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Тобто, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Натомість не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар з вартістю однієї години 1000 гривень, як й загалом розмір винагороди в розмірі 7000 гривень є завищеними, оскільки такі послуги як: юридична консультація, підготовка до написання позовної заяви (аналіз законодавства і судової практики щодо відшкодування шкоди); складання та написання позовної заяви відносяться до єдиного комплексу послуг, подібних за своїм змістом.

Суд, наголошує, що адвокат має право самостійно визначати розмір гонорару, однак, при встановленні такого розміру має враховуватися складність справи та інші істотні обставини. Тому, наявні в матеріалах справи документи на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, оскільки відповідний розмір має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат.

Враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, вирішувалася в порядку спрощеного позовного провадження, а також зважаючи на виконану адвокатом роботу з надання єдиної сукупної послуги щодо підготовки, подання позовної заяви, суд вважає співмірним стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.

Такі висновки також відповідають правовій позиції щодо наявності підстав для стягнення витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладених Верховним Судом у постановах: від 16 березня 2023 року по справі №927/153/22; від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21; від 18 квітня 2022 року по справі № 750/3275/21; від 30 вересня 2020 року по справі №201/14495/16-ц; від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: будинок АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: будинок 26, по вулиці Лесі України, міста Києва, ), приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (місцезнаходження: будинок 32-а, по вулиці І. Федорова, міста Києва, ) про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути солідарно з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 шкоду завдану втратою годувальника в розмірі 26100 (двадцять шість тисяч сто) гривень.

Стягнути солідарно з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, через Іванівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 06 червня 2023 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК