Справа № 643/4842/23
Провадження № 2/643/2014/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з теплопостачання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 24.02.2022року у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.03.2016року по 23.02.2022року в сумі 78337 грн. 27 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2016року по 31.10.2016 року в сумі 8275 грн. 30 коп., стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2016року по 23.02.2022 року в сумі 70061грн. 97 коп., а також судові витрати.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2023 року, у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку на подачу відзиву відмолено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в позові просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи мається заява від останнього про розгляд справи без його участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує частково, а межах строків позовної давності. Також подав окремо заяву про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач.

Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.03.2016року по 23.02.2022року складає 78337 грн. 27 коп., що підтверджується відомістю про нарахування і оплату за послуги з теплопостачання (а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах..

Пунктом першим частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів;, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У відповідності до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК України).

Частиною 1 ст. 34 ЦК України встановлено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Так, відповідач ОСОБА_5 досяг повноліття у листопаді 2016 року.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідача та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 02.04.2020) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020, який тривав до 30.06.2023.

Отже, строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у період з квітня 2017 року в силу приписів пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України по справам № 910/12688/21, 922/4463/21, 922/2638/21, 922/1210/21.

Тобто, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.03.2016 по 30.03.2017 не підлягають задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності.

В межах розгляду даної справи позивач не довів, а суд не встановив обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позовної давності, що дає суду підстави для відмови у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2016 по 30.03.2017 включно, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині.

При обчислені строку позовної давності судом були враховані положення статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких, плата за-комунальні послуги (послуги з теплопостачання) нараховується щомісячно, а отже перебіг позовної давності починається після не сплати (часткової оплати) чергового платежу.

Натомість позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 , заявлені в межах строку позовної давності.

Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 року по 23.02.2022 року становить - 45834 грн. 70 коп.

Таким чином, враховуючи викладене вище, позовні вимоги повинні бути задоволені частково, в межах строків позовної давності з 01.04.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі - 45834 грн. 70 коп.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідачів витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.4,12,76,81,89,141,235,259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» /м. Харків, вул. Мефодіївська, 11/ до ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /, ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_1 / про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Держ. ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 року по 23.02.2022року у розмірі 45834 /сорок п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири/ грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Держ. ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , судовий збір в розмірі 1583грн. 56коп. в рівних частках по 527, 85 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03.08.2023року.

Суддя Т.М. Довготько