ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4993/23 Справа № 175/3751/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Голобородько Денис Ігорович, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року в цивільній справі номер 175/3751/20 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 червня 2020 року у період часу з 23:55 до 02 червня 2020 року до 03:36 на підставі розпорядження №005/134 від 01 червня 2020 року в Київському відділення №5 Акціонерного товариства «Універсал Банк» було проведено планову ревізію готівкових коштів та інших цінностей, які знаходяться в операційній касі сховища відділення Акціонерного товариства «Універсал Банк» та обліковуються на балансових та позабалансових рахунках, в результаті чого виявлено, що старшим касиром-операціоністом ОСОБА_2 у наслідок ймовірних шахрайських дій невстановленої особи, були здійсненні операції з переведення коштів на рахунки клієнтів, використовуючи номери платіжних засобів (номери платіжних карток), в сумі 1435748,00 (один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень, серед яких виявлено номер платіжної картки ОСОБА_1 , який 01 червня 2020 року безпідставно отримав на поточний рахунок № НОМЕР_1 (платіжна картка № НОМЕР_2 ) грошові кошти на загальну суму 266482,00 (двісті шістдесят тисяч чотириста вісімдесят дві) грн.

Позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь банку безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 266482,00 (двісті шістдесят тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні, а також судові витрати по справі у розмірі 3997,25 грн.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 266482,00 (двісті шістдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 3997,23 грн, а всього стягнуто 270479,23 (двісті сімдесят тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по цивільній справі №175/3721/20 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задоволено; заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по цивільній справі №175/3751/20-ц за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - скасовано і призначено справу до розгляду.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 266482 (двісті шістдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн 00 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 3997,23 грн, а всього стягнуто 270479 (двісті сімдесят тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн 23 коп.

Із вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Голобородько Д.І., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати стягнути з позивача по справі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням приписів матеріального та процесуального права, є таким, що винесено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Окрім того, рішення суду є недоведеним, а викладені висновки, не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що кошти, які отримав відповідач не є безпідставно отриманими.

Відповідач ОСОБА_1 з 2014 року є власником фірми UAB «Velvena», код 304483898, яка зареєстрована у Литовській республіці у м. Вільнюс. У кінці травня 2020 року відповідач пригнав в Україну з Литовської республіки автомобіль «Лексус РХ300», 2003 року випуску, номерний знак « НОМЕР_3 ».

29.05.2020 року вказаний автомобіль продано громадянину ОСОБА_4 , що підтверджується дорученням №379 від 29.05.2020 року, сторони погодили продаж автомобіля за ціною 266482,00 грн, які будуть переведені на рахунок відповідача 30.06.2020 року. Відповідач жодним чином не знав про ймовірні дії з його картковим рахунком в АТ «Універсал Банк». Грошові кошти отримані відповідачем саме за продаж автомобіля «Лексус РХ300», 2003 року випуску, номерний знак « НОМЕР_3 ».

Відтак, доводи позивача, щодо незаконного перерахунку внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб є надуманими та недоведеними з точки зору Закону.

Позивачем не підтверджено достатніми та допустимими доказами наявність якихось шахрайських дій з картковим рахунком відповідача. В акті за результатами проведення службового розслідування від 30.06.2020 року вказано, що грошові кошти надходили в т.ч. на рахунок № НОМЕР_4 (в самому акті та інших документах позивача не зазначено кому належать такі рахунки, їх ідентифікаційні дані тощо). Згідно анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яку надає позивач, ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 . Доказів, які б підтверджували, що рахунок № НОМЕР_1 є карткою відповідача за № НОМЕР_4 позивачем не надано.

Надані банком до позову копії меморіальних ордерів не є первинними документами в розумінні Закону та не можуть бути належними доказами у справі, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Проведене позивачем службове розслідування, за результатами якого складено акт від 30 червня 2020 року, також не може бути належним доказом у справі, а є виключно

внутрішньобанківським документом.

У кримінальному провадженні №0003259 станом на дату звернення з відзивом на

позов та станом на звернення з цією апеляційною скаргою не пред`явлено підозру ОСОБА_1 . Відповідач не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні. Тобто винні особи у начебто шахрайських діях не знайдені. А тому посилання на такий доказ є передчасним та не може свідчити про винуватість відповідача.

Банк за допомогою належних та допустимих доказів не зміг довести, що грошові кошти, які надходили на картковий рахунок відповідача є безпідставно отриманими.

Від позивача АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року залишити без змін.

Вважає рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року по справі №175/3751/20 законним та обґрунтованим.

Відповідачем не доведено ні факту продажу зазначеного ним автомобіля, ні факту надходження коштів від його продажу на його рахунок, відкритий саме в АТ «Універсал Банк», а не в будь-якому іншому банку.

Відповідач зазначає, що кошти від продажу автомобіля повинні були надійди на його рахунок 30.06.2020 року, в той час коли АТ «Універсал Банк» безпідставно перерахував на поточний рахунок ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 266482,00 грн саме 01.06.2020 року.

Відповідач жодним чином не обґрунтовує правову природу надходження цих коштів. Грошові кошти у загальному розмірі 266482,00 грн 01.06.2020 року на рахунок відповідача були зараховані саме з рахунку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_5 , що підтверджується випискою про рух коштів.

Всі інші заперечення та обставини, про які зазначено в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу та спростовуються дійсними обставинами, доказами, які наявні у матеріалах справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Голобородько Д.І. доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник позивача АТ «Універсал Банк» адвокат Яковлев О.С. апеляційну скаргу не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Заслухавши суддю доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 20 червня 2020 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг за проектом «Monobank» Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 9, том 1).

З довідки про наявність рахунку вбачається, що клієнт банку ОСОБА_1 має в банку рахунок НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , тип рахунку чорна картка, валюта

рахунку НОМЕР_7 , статус картки активна (а.с. 5, том 2).

Згідно з актом ревізії цінностей операційної каси від 01 червня 2020 року, складеного комісією

у складі провідних фахівців з обслуговування бізнес-клієнтів Київського відділення №5 виявлено нестачу готівкових коштів в Національній валюті України - гривні, в розмірі 1435748,00 грн, видатковий касовий ордер №TR15340037.1583.9234 від 01.06.2020 року (а.с. 14-15, 16, том 1).

02 червня 2020 року розпорядженням №15-р «Про проведення службового розслідування» з метою встановлення причин і умов, що призвели до настання вищевказаної події, а також причетних до неї осіб, зобов`язано провести службове розслідування (а.с. 19-20, том 1).

За результатами проведеного службового розслідування 30 червня 2020 року складено Акт та встановлено, що 01 червня 2020 року проведено 30 помилкових операцій на поповнення карткових рахунків клієнтів «Monobank» на загальну суму 1435748,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером №TR15340037.1583.9234 від 01 червня 2020 року. Недостача готівкових коштів в касі Київського відділення №5 в сумі 1435748 (один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень виникла внаслідок шахрайських дій невідомої особи, які були реалізовані з причини допущених грубих порушень ВНД та посадових інструкцій старшим касиром-операціоністом ОСОБА_2 та Директором Київського відділення №5 Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 21-25, том 1).

01 червня 2020 року до Голосіївського УП Головного Управління Національної поліції в місті Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення невстановленою особою, за результатами розгляду якої 02 червня 2020 року відкрито кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003259 (а.с. 26, том 1).

Внаслідок неналежного переказу на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_6 платником Тр для операцій з поповнення пк Монобанк через касу відділення (банк платника АТ «Універсал Банк») були перераховані грошові кошти на загальну суму 266482,00 грн, які складаються із таких платежів:

-01 червня 2020 року 14345,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №615--J.0 (а.с. 33, том 1);

-01 червня 2020 року 43235,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №615--J.0 (а.с. 35, том 1);

-01 червня 2020 року 42312,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №615--J.0 (а.с. 38, том 1);

-01 червня 2020 року 69800,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №615--J.0 (а.с. 36, том 1);

-01 червня 2020 року 48700,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №616--J.0 (а.с. 42, том 1);

-01 червня 2020 року 48090,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №616--J.0 (а.с. 42-43, том 1).

Аналогічна інформація міститься у виписці особового рахунку ОСОБА_1 з 01.06.2020 року по 02.06.2020 року (а.с. 27-29, том 1).

24.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів за вихідним №2075-юд (а.с. 10-12, том 1).

До матеріалів справи долучено умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) (а.с. 45-60, том 1).

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 266482,00 (двісті шістдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 3997,23 грн, а всього стягнуто

270479,23 (двісті сімдесят тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн (а.с. 103-108, том 2).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021

року заяву представника відповідача ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по цивільній справі №175/3721/20 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задоволено; заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по цивільній справі №175/3751/20-ц за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - скасовано і призначено справу до розгляду (а.с. 168-169, том 1).

З договору купівлі продажу акцій від 28.07.2017 року видно, що відповідач ОСОБА_5 разом з дружиною ОСОБА_6 купив акції ЗАТ «Velvena» (а.с. 136, том 1).

З копії доручення №379, укладеного 29.05.2020 року в Вільнюсі, вбачається, що ЗАТ «Velvena» в особі Петра Ворошила, маючи у власності транспортний засіб «Lexus RX300» цією довіреністю уповноважує ОСОБА_7 керувати вказаним транспортним засобом, виїжджати за кордон, подавати та отримувати необхідні довідки та документи, в тому числі заяви, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, складати договір про розпорядження та використання автомобіля, слідкувати за його технічним станом та виконувати всі інші юридично значущі дії, зв`язані з виконуванням даного доручення (а.с. 133, том 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї статті застосовується також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Перелік ситуацій, що міститься в ч. 3 ст. 1212 ЦК України, при виключенні яких допускається застосування норм ст. 1212 ЦК України не є вичерпним, отже, ці положення можуть поширюватися і на інші відносини, якщо має місце безпідставне збагачення а зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження на рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту, тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 січня 2020 року у справі №161/17945/18 (провадження №14-599цс19) дійшла висновку що у відповідності до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є клієнтом Акціонерного товариства «Універсал Банк», 20 червня 2020 року він підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг за проектом «Monobank».

Як вбачається зі змісту та переліку послуг, які надаються клієнту, відповідно до умов договору про надання банківських послуг за проектом «Monobank», не вбачається така послуга як поповнення рахунку через касу без попереднього внеску коштів в касу самим клієнтом або іншою особою за дорученням клієнта, отже тільки у випадку якщо клієнт самостійно вносить грошові кошти в касу для поповнення рахунку, у подальшому такі кошти розміщуються на транзитному рахунку Банку із якого в свою чергу відбувається перерахування коштів на поточний рахунок клієнта.

Зі змісту виписки про рух коштів по рахунку вбачається підтвердження операцій з перерахування грошових коштів 01 червня 2020 року з рахунку Акціонерного товариства «Універсал Банк» № НОМЕР_5 (транзитний рахунок банку за операціями з платіжними картками) на рахунок відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (поточний рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» із можливістю розпорядження коштами за допомогою платіжного засобу картки).

З меморіальних ордерів для операцій з поповнення пк Монобанк не вбачається, що платник платежів є ОСОБА_8 , який нібито купив у відповідача транспортний засіб.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість та доведеність обставин, з якими закон пов`язує можливість стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів, та недоведеність належними та допустимими доказами доводів відповідача щодо отримання ним грошових коштів внаслідок відчуження транспортного засобу. Надана відповідачем ОСОБА_1 копія доручення №379 від 29.05.2020 року щодо уповноваження ОСОБА_7 керувати вказаним транспортним засобом, виїжджати за кордон, подавати та отримувати необхідні довідки та документи, в тому числі заяви, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, складати договір про розпорядження та використання автомобіля, слідкувати за його технічним станом та виконувати всі інші юридично значущі дії, зв`язані з виконуванням даного доручення не може свідчити про наявність між сторонами договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, оскільки представник за довіреністю виконує доручення в інтересах особи, яку він представляє (ст. 237, 239, 244 ЦК України).

Такі висновки зроблено судом першої інстанції на основі дослідження всіх наявних у справі доказів у їх сукупності та співставленні, їх належної оцінки, правильного визначення характеру спірних правовідносин і норм права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Голобородько Денис Ігорович, залишити без задоволення, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2023 року.

Судді: