Справа № 442/5447/23
Провадження № 2-о/442/258/2023
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я з а я в и б е з р у х у

"07" серпня 2023 р. м. Дрогобич

Головуюча - суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Попів-Кішко Роксолана Йосипівна про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, -

в с т а н о в и л а :

04.08.2023 заявник звернувся до суду з даною заявою через систему «Електронний суд».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Статтею 39 ЦК України вказано, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 297 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Натоміть заявником не викладено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 саме хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Так, заявником надано медичні довідки, які свідчать про те, що ОСОБА_2 переніс гострий повторний інфаркт міокарду по задній стінці лівого шлуночка від 13.06.2014, постінфарктний та дифузний коронаро-кардіосклероз (14.07.2014) та мав супутні діагнози пов`язані з хворобою серця.

Жодних документів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 ознак стійкого психічного розладу, станом на момент звернення із заявою, не надано.

Також не надано будь яких даних про перебування ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра.

Обмеження особи у здатності самостійно обслуговувати себе та потребування сторонньої допомоги не свідчать самі по собі про наявність саме психічного розладу.

Фізична хвороба може бути підставою для визнання особи інвалідом, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, єдиною підставою для чого є стійкий психічний розлад особи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачений порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме, за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Заявником до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з цього питання до органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Таким чином, заявнику необхідно належним чином обґрунтувати підстави для визнання особи недієздатною, викласти обставини та надати документи, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад у ОСОБА_2 та надати суду висновок органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном над недієздатною фізичною особою.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 297, 300, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Попів-Кішко Роксолана Йосипівна про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради - залишити без руху.

Запропонувати заявнику у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Курус Р.І.