Ухвала

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 460/5829/16

провадження № 61-2252ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Мельника Павла Петровича як представника ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 29 грудня 2008 року № 828 «Про надання дозволу на збір матеріалів по вибору земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 »; визнати недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 30 липня 2009 року № 1019 «Про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 »; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0723, серії ЯИ № 804134, виданий 24 листопада 2009 року Управлінням земельних ресурсів у Яворівському районі Львівської області; визнати недійсним та скасувати договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0723, серії ВРЛ № 327759, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори 01 липня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 1130.

Яворівський районний суд Львівської області рішенням від 03 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовив.

Львівський апеляційний суд постановою від 01 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Галька Р. В. залишив без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року - без змін.

13 лютого 2023 року адвокат Мельник П. П. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі адвокат Мельник П. П. як представник ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що повний текст постанови Львівського апеляційного суду складено 20 грудня 2021 року. У січні 2022 року представник ОСОБА_1 - Галько Р. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення. 28 січня 2022 року ОСОБА_1 та Галько Р. В. розірвали договір про надання правової допомоги від 11 жовтня 2016 року № 86, будь-які зобов`язання між сторонами припинилися. Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2022 року касаційну скаргу повернуто заявнику. ОСОБА_1 копії ухвали не отримав, адже її було надіслано його представнику. Отже, ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про рух касаційного провадження у справі. 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги № 254 з адвокатом Мельником П. П. Паперових копій вказаних ухвал не надходило, що зумовило пропуск строку на касаційне оскарження. Крім того, подати касаційну скаргу у визначений строк для касаційного оскарження виявилося неможливим у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні. В умовах воєнного стану загроза ракетних обстрілів, повітряна тривога значно ускладнювали опрацювання матеріалів справи та підготовку касаційної скарги. Окрім цього, з початку листопада 2022 року і по сьогодні застосовуються графіки погодинних відключень електроенергії та, періодично, графіки аварійних відключень, що взагалі унеможливлює будь-яку роботу у справі. У Закарпатській області, у місці здійснення адвокатської діяльності, такі обмеження електроенергії є найбільшими у порівнянні з іншими регіонами. Таким чином, представництво інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді вимагає збільшеного часу, ніж за звичайних умов, що у свою чергу є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2023 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року за клопотанням адвоката Мельника П. П. як представника ОСОБА_1 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надіслати до суду касаційної інстанції заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку з наданням відповідних доказів; надати документ про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання цієї ухвали.

Залишаючи касаційну скаргу адвоката Мельника П. П. як представника ОСОБА_1 без руху у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходив з того, що наведені адвокатом Мельником П. П. як представником ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки зазначені у клопотанні обставини не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними із перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Заявником не вказано конкретних обставин, які б підтверджували наявність перешкод особисто ОСОБА_1 в усуненні недоліків первинно поданої касаційної скарги 10 січня 2022 року (провадження № 61-811ск22) та у можливості поданні касаційної скарги вдруге лише 13 лютого 2023 року.

На виконання вимог вказаної ухвали адвокат Мельник П. П. як представник ОСОБА_1 03 квітня 2023 року надіслав через систему «Електронний суд» заяву про виконання ухвали суду, в якій просив визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року посилаючись на те, що 28 січня 2022 року між ОСОБА_1 та Галькою Р. В. було розірвано договір про надання правової допомоги. В подальшому скаржник мав намір укласти договір про надання правової допомоги для представництва його інтересів у суді касаційної інстанції з іншим адвокатом та звернутися із касаційною скаргою в межах строку для касаційного оскарження. Однак, з початку широкомасштабної війни російської федерації проти України він почав займатися волонтерською діяльністю, зокрема, забезпечував житлом сім`ї та осіб, які виїхали з місць, де відбувались бойові дії. Так, він надавав безоплатно для проживання батьківську хату у Львівській області. Враховуючи те, що мешканці, яких він поселяв у свій будинок, постійно змінювалися, він вимушений був часто їздити у Львів, бути присутнім під час виселення, заселення. Організація і вирішення всіх цих питань вимагали постійних поїздок з Ужгорода до Львова по декілька разів на місяць. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 не мав реальної можливості самостійно займатися юридичними питаннями у справі та домовлятися про надання йому правової допомоги. До жовтня 2022 року адвокати, до яких він звертався з питанням підготовки касаційної скарги з урахуванням вищезгаданих ухвал Верховного Суду, відмовляли йому в укладенні договору у зв`язку з призупиненням діяльності в умовах воєнного стану, а також відсутністю досвіду у веденні таких справ. Лише наприкінці жовтня 2022 року він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом та отримав бажану правову допомогу. Таким чином, скаржник вважає, що зазначені вище обставини є непереборними та такими, що пов`язані із труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Касаційне провадження у справі не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як видно з постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року з апеляційною скаргою на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року звертався представник ОСОБА_1 - Галько Р. В . В судовому засіданні апеляційного суду 01 грудня 2021 року були присутніми ОСОБА_1 та його представник - Галько Р. В .

Повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року складено 20 грудня 2021 року, отже останнім днем на її касаційне оскарження було 19 січня 2022 року.

Вперше представник ОСОБА_1 - адвокат Галька Р. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року - 10 січня 2022 року, тобто з дотриманням строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Визначений частиною третьою статі 394 ЦПК строк є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, за винятком випадків виникнення обставин непереборної сили та неповідомлення особи про розгляд справи.

З огляду на викладене, зазначені в заяві від 03 квітня 2023 року адвокатом Мельником П. П. як представником ОСОБА_1 обставини не можна вважати такими, що виникли внаслідок обставин непереборної сили, що унеможливили подання касаційної скарги, оскільки вони не пояснюють неможливості реалізації заявником протягом тривалого часу свого права на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейського суду з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обставини не є обставинами непереборної сили, а тому не дають підстав для висновку про існування передбачених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України обставин для поновлення строку на касаційне оскарження.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга адвоката Мельника П. П. як представника ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення апеляційного суду та не містять належним чином підтверджених і обґрунтованих доводів про пропуск цього строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили або про неповідомлення її судом про розгляд справи, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Мельника Павла Петровича як представника ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов