Провадження № 2-о/643/432/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Майстренко О.М., участю секретаря судового засідання- Риндіч О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що вона зареєстрована за адресою: в квартирі АДРЕСА_1 з 24.12.2003 року.

З 2010 року разом із нею за вказаною вище адресою мешкала її двоюрідна тітка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З того часу та до смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 вони з тіткою проживали однією сім"єю та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки сім`ї, на підставі родинних відносин та взаємної підтримки.

У квартирі АДРЕСА_1 заявниця мешкала разом із ОСОБА_3 з 2010 року по день її смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За сумісні кошти вони робили у квартирі ремонтні роботи, купували меблі та побутову техніку, також ОСОБА_3 особисто сплачувала квартирну плату за надані комунальні послуги в результаті експлуатації житлової площі квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Заявниця ОСОБА_1 зазначила, що вона здійснила поховання тітки та, як єдина родичка, розпорядилася речами померлої.

За життя ОСОБА_3 отримувала пенсію, яка за своїм розміром була більше ніж пенсія заявниці, яку вона отримувала, як інвалід 3-ї групи, тому ОСОБА_1 вирішила звернутися з питанням про переведення пенсії тітки на себе по праву утриманця покійної, для чого заявниця звернулася до управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення їй пенсії ОСОБА_3 , як її утриманці.

Проте ОСОБА_1 було повідомлено, що вона не має права на пенсію, оскільки не надала доказів про спільне проживання з ОСОБА_3 та факту знаходження на її утриманні.

Після смерті ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подав громадянин ОСОБА_2 , на користь якого ОСОБА_3 склала заповіт.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилась.

Представник заявника- адвокат Бірючинський Е.О. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явився , засобами зв`язку направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви у повному обсязі.

З урахуванням зазначених положень ЦПК України та враховуючи думку представника заявника, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з?явились .

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним обставини.

Факт проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 разом з заявницею в період з 2010 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по 28.09.2017 року підтверджується показами, які надали суду допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідки пояснили суду, що ОСОБА_3 є далекою родичкою заявниці ОСОБА_1 , яких вони особисто знають довгі роки, так як були сусідами ОСОБА_3 за її колишнім місцем проживання та після переїзду останньої, зберегли з нею близькі стосунки. Свідки раз чи два на місяць відвідували ОСОБА_3 за її місцем проживання у ОСОБА_1 .

У зв?язку із підтриманням стосунків із ОСОБА_3 , свідки особисто були обізнані про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели сумісне господарство, так як інших родичів чи близьких у них не було. ОСОБА_3 перевезла до квартири ОСОБА_1 власні речі та меблі.

Вони разом утримували квартиру, а ОСОБА_3 сплачувала комунальні платежі за квартиру АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_3 за власні кошти купляла меблі, якими користувалася саме в квартирі ОСОБА_1 .

Зазначені обставини також підтверджуються квитанціями про сплату з боку ОСОБА_3 комунальних платежів по квартирі АДРЕСА_1 , договором залогу, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала у ФОП ОСОБА_7 в кредит меблі (комод та прихожа) та зазначені меблі повинні були зберігатися в квартирі АДРЕСА_1 .

Судом також оглянуто висновок щодо ненасильницької смерті за місцем проживання, з якого вбачається що труп ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено за місцем її проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_1 . Про смерть ОСОБА_3 повідомила власник квартири ОСОБА_1 .

Крім того, свідки пояснили, що ОСОБА_1 є інвалідом та обмежена в працевлаштуванні, у зв?язку із чим, за життя ОСОБА_3 знаходилася на її утриманні, так як розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_3 значно перевищував розмір доходів ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть № 13964.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є заінтересована особа по справі ОСОБА_2 , на ім?я якого ОСОБА_3 склала заповіт, який було посвідчено 31.05.2011 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Сукачовим М.О., номер в реєстрі 2-786.

За заявою ОСОБА_2 П?ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 243П/2022 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 69569877 від 26.07.2022 р.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 зверталася до пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, у чому їй було відмовлено, так як вона не надала доказів знаходження на утриманні ОСОБА_3 та сумісного проживання з померлою.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України.

Отже, проживання пов?язаних між собою родинними відносинами однією сім`єю осіб, є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права на перехід майнових та немайнових прав.

Для встановлення факту проживання осіб однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Відповідно до статті 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту її проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог у цій частині.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.2, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 90, 264-268, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 2010 року по вересень 2017 року за адресою : АДРЕСА_2 .

Встановити факт знаходження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 2010 року по вересень 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

У зв`язку із оголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.М. Майстренко