ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради про скасування боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2021 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради про скасування боргу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що за період з 01.11.2020 по 01.04.2021 відповідач нарахував позивачу вартість наданих послуг з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м. на суму 37452,14 грн. Вартість наданих послуг відповідачем позивачу в опалювальний період складала в середньому 11 тисяч гривень на місяць. При цьому середня вартість опалення по місту складала близько трьох тисяч гривень. Нарахування проводилося за формулою: П=Sпрx(Qопбуд/SопбудxT0). Де, П плата, грн; Sпр - опалювальна площа приміщення споживача, кв.м.; Qопбуд загальний обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення, Гкал; Sопбуд - загальна опалювана площа будинку, кв.м.; T0 тариф на теплову енергію, гривень за 1 Гкал. Плата за грудень склала: П=49,1кв.м. х (5,171 Гкал/49,1 кв.м. х2213,99 грн. за Гкал.)= 11448,542 грн. Вважає, вказані нарахування є незаконними та несправедливими, тому просить заборгованість визнати незаконною та скасувати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради про скасування боргу задоволено.

Скасовано нарахування КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради ОСОБА_1 заборгованості з оплати за послуги з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2020 по 01.04.2021 на суму 37452 грн.14 коп.

Стягнуто з КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відзиви на апеляційну скаргу КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони підтвердили, що комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради нарахувало ОСОБА_1 плату за надані послуги з централізованого опалення квартири, що розташована: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2020 по 01.04.2021 у розмірі 37452,14 грн.

Сторони також визнали, що в будинку встановлено засіб обліку теплової енергії, а також те, що місця загального користування в будинку позивача, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 не утеплені.

Пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 (далі Правила), встановлено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Формула П=Sпрx(Qопбуд/SопбудxT0), де: П плата, грн; Sпр - опалювальна площа приміщення споживача, кв.м.; Qопбуд загальний обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення, Гкал; Sопбуд - загальна опалювана площа будинку, кв. м.; T0 - тариф на теплову енергію, гривень за 1 Гкал, передбачає нарахування плати за спожиту теплову енергію за пропорційною системою у разі здійснення заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Місця загального користування будинку позивача не утеплені, тому застосування вказаної формули є неправомірним.

З загальновідомих джерел https://pavlogradmrada.dp.gov.ua/news/kp-pavlogradteploenergo-informueh-2.html (офіційний сайт Павлоградської міської ради) встановлено, що в опалювальний період 2020-2021 рр. вартість 1 квадратного метру, відповідно до затвердженого тарифу, складала 47,87 грн. При цьому, кількість опалювальних місяців складала: 5 місяців (листопад березень).

Отже, розрахунковий щомісячний розмір оплати за теплову енергію позивача складає: 49,1 кв.м *47,87 грн/кв.м.=2350,417 грн. щомісячно.

Тому, заборгованість позивача перед відповідачем, згідно затвердженого тарифу опалювальний період 2020-2021 рр., за період 01.11.2020-01.04.2021 (5 місяців) становить: 2350,417грн/міс*5місяців=11752,09 грн.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Обраний позивачем спосіб захисту права шляхом скасування заборгованості не передбачений ст.16 ЦК України, однак його право підлягає захисту іншим чином.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування, здійснене відповідачем на суму 37452,14 грн. є вочевидь необґрунтованим, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що в рішенні відсутнє посилання на закон, що підтверджує неправомірність дій КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції керувався Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановоюКабміну від 21 липня 2005 року №630, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до пункту 28 яких зазначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Тобто, в нормі, яка наведена, міститься посилання до методики, яка втратила свою чинність.

Проте, сам пункт 28 Постанови Кабміну від 21 липня 2005 р. №630, яка визначає правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, є чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Таким чином, підходи та принципи надання таких послуг передбачають оплату послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку усіма його мешканцями. Той факт, що відсутня методика для розрахунку такого виду оплати, не може покладатись в провину позивача та не може створювати для нього не передбачених чинним законодавством фінансових зобов`язань. А саме покладення в розрахунок позивачеві оплати за місця загального користування будинку і створило такий необґрунтовано завищений тариф.

На доводи апеляційної скарги, що послуги КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради були надані та позивач має заборгованість, колегія суддів звертає увагу, що заборгованість ОСОБА_1 згідно затвердженого тарифу опалювальний період 2020-2021 рр., за період 01.11.2020-01.04.2021 (5 місяців) становить: 2350,417грн/міс*5місяців=11752,09 грн, оскільки місця загального користування будинку позивача не утеплені, тому застосування у розрахунку відповідача вказаної формули є неправомірним.

Крім того, відповідно до п.32 Постанови Кабміну від 21 липня 2005 р. №630 виконавець зобов`язаний, у тому числі, проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Натомість, відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження факту здійснення перевірок стану внутрішньобудинкових систем, вжиття заходів щодо їх утримання у належному технічному стані. При цьому, відповідач визнає факт впливу незадовільного стану цих систем на тариф з оплати тепла, що розрахований позивачеві у листі від 18.03.2021 (а.с.8).

Відповідач не пояснив складових формули розрахунку розміру оплати, що проводиться підприємством: П=Sпр х (Qоп буд /S он буд х Т о). Тобто КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської радине довело правомірності своїх дій, які є предметом розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем при нарахуванні позивачу щомісячної оплати послуг з теплопостачання включено в розрахунок оплату послуг з опалювання місць загального призначення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради -залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова