У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 2-98/11

провадження № 6/542/16/23

26 липня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

розглянувши подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернувся Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович з поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду шляхом заборони перетинати державний кордон України.

В обґрунтування подання посилався на постанову про відкриття виконавчого провадження № 66783731 від 13.09.2021, яка є не виконаною станом на день подання. Зазначив, що у боржника наявне майно, однак звернути стягнення на нього є неможливим, при цьому боржник не вчиняє жодних дій щодо виконання рішення суду. Вказав, що боржник декілька разів перетинав державний кордон. Зазначив, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

При цьому, приватний виконавець на негайний розгляд подання не з`явивсь. У своєму поданні зазначив, що просить здійснити його розгляд без його участі.

За таких обставин, відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання) за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали подання суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відповідно вимог ч. 1, 2, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Надаючи оцінку наданим до подання доказам, суд встановив, що в ході виконання рішення суду приватним виконавцем було вжито заходів щодо розшуку майна боржника, джерел отримання його доходів, винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, а також вчинено дії щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

В матеріалах подання наявна копія рекомендованого повідомлення про відправку боржнику ОСОБА_1 поштового відправлення та конверту з відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання, водночас що саме було направлено на адресу ОСОБА_1 неможливо встановити.

Доказів направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали подання взагалі не містять.

Інших доказів надсилання боржнику викликів, повідомлень чи будь-якої іншої кореспонденції матеріали справи не мітять.

Варто зазначити, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Окремо слід зауважити, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В той же час, при розгляді даної справи суду не надано доказів, що боржник свідомо вчиняє дії, спрямовані на невиконання обов`язку в частині виконання рішення суду та сплати боргу та не надано доказів того, що боржник з метою уникнення виконання рішення суду має намір виїхати за межі України.

В контексті того, що обмеження у праві виїзду за межі України є виключним, винятковим заходом, суд звертає увагу виконавця, що п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі ж якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Доказів застосування виконавцем приводу до боржника до суду не надано.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права громадянина України щодо його права у виїзді з України та в`їзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.